Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона уклала з публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») два договори строкового банківського вкладу: № SAMAB5457, за умовами якого вона внесла на рахунок № 5663 грошові кошти в сумі

10 000 грн терміном на 12 місяців та з нарахуванням процентів у розмірі

20,5 % річних, період нарахування процентів по вкладу 1 місяць, а також

№ SAMAB7679, за умовами якого вона внесла на рахунок

№ НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 33 000 грн, терміном на 12 місяців, з нарахуванням процентів по ставці в розмірі 19,5 % річних, з періодом нарахування процентів по вкладу 1 місяць.

Зазначала, що на її неодноразові звернення ПАТ «Акцент-Банк» не повертає суми вказаних депозитних вкладів разом з нарахованими процентами, у зв'язку із тимчасовою окупацією АР Крим та припиненням діяльності українських банківських установ на зазначеній території.

Враховуючи, що одностороння відмова ПАТ «Акцент-Банк» від належного виконання зобов'язань за вказаними договорами банківських вкладів є порушенням вимог законодавства України та, з урахуванням поданих уточнень, просила стягнути з відповідача на свою користь за договором банківського вкладу № SAMAB5457: суму вкладу у розмірі 10 000 грн, проценти у розмірі 4 100 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 860 грн, а також за договором банківського вкладу

№ SAMAB7679: суму вкладу у розмірі 33 000 грн, проценти у розмірі 12 870 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 851 грн.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від

28 липня 2016 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня

2016 року рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від

28 липня 2016 року в частині відмови в стягненні коштів за депозитним договором № SAMAB7679 від 02 грудня 2013 року скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти за депозитним договором № SAMAB7679 від 02 грудня 2013 року: 33 000 грн - сума депозитного вкладу, 6 435 грн - проценти за період з 02 грудня 2013 року по 02 грудня 2014 року, 373 грн 30 коп. - проценти за період з 03 грудня 2014 року по 20 січня 2016 року, 13 761 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по лютий 2016 року.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення грошових коштів за депозитним договором № SAMAB7679 від 02 грудня 2013 року відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Акцент-Банк» - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення вказаних договорів банківського вкладу, внесення грошових коштів на банківські рахунки та наявність таких коштів на рахунках на час розгляду справи в суді.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні коштів за депозитним договором № SAMAB7679 від

02 грудня 2013 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем надано докази його укладення та внесення грошових коштів, при цьому відповідальність за невідповідність квитанції вимогам нормативно-правових актів у сфері банківської діяльності покладена на банк, а не на вкладника.

Висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

За правилами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Договір банківського вкладу є нікчемним, якщо не додержано письмової форми. Така форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на зазначене, суди у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, повинні надати оцінку доводам і доказам сторін стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, та щодо розмірів вкладів, про необхідність дослідження документів про укладення договорів, про обов'язковість оцінки всіх доказів, перевірки та проведення розрахунків сум і наведення відповідних результатів у судовому рішенні.

Вказана правова позиція викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1286цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту укладення договорів банківського вкладу позивачем було надано оригінали договорів

№ SAMAB5457 від 11 січня 2014 року та

№ SAMAB7679 від 02 грудня 2013 року, а також оригінал квитанції про внесення грошових коштів у розмірі 33 000 грн за договором

№ SAMAB7679.

Враховуючи зазначене, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про доведеність факту укладення договору банківського вкладу

№ SAMAB7679 від 02 грудня 2013 року, з урахуванням надання оригіналу договору та квитанції про внесення грошових коштів на виконання його умов.

При цьому ПАТ «Акцент-Банк» на виконання вимог законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, а також вимог ч. 2 ст. 27, ст. ст. 58, 59, 64 ЦПК України не надало суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та банком не укладався зазначений договір банківського вкладу, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням тощо.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, вірно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається представник ПАТ «Акцент-Банк» - ОСОБА_5 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О. Писана