Справа № 279/70/17
Номер рядка звіту 56
номер провадження 2/279/689/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., при секретарі Хомутовській М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом відшкодування коштів за вкладом, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, інтереси якої представляє за дорученням ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про захист прав споживача шляхом відшкодування коштів за вкладом, зазначивши, що 17.09.2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «Строковий» № 645583/2013, сума поточного вкладу становить 15000,00 гривень. В подальшому позивачкою вносились кошти по даному договору, а станом на 17.09.2014 року депозит в сумі 95227,95 гривень було продовжено по 17.03.2015 року.

Постановою правління Національного банку України №733/БТ від 20.11.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію, а постановою правління Національного банку України №188 від 19.03.2015 року в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку. У звязку з чим, була призначена уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», яка відповідає за включення вимог кредиторів та їх погашення.

Після звернення 14.12.2015 року, 19.06.2015 року та 09.02.2016 року з письмовими заявами про повернення вкладу їй частину коштів в сумі 8899,82 гривень було виплачено ПАТ «Укрсиббанк» - 06.03.2015 року, а наступним листом повідомлено, що її договір банківського вкладу в облікових системах банку відсутній. Зазначає про порушення відповідачами умов договору банківського вкладу та просить стягнути з ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на її користь кошти в сумі 86328,13 гривень, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позові і просили їх задовольнити. Зазначили, що відповідно до укладеного договору банківського вкладу позивачка свої зобовязання виконала в повному обсязі, кошти до банку внесла, що стверджується відповідними записами посадової особи банку на зворотній стороні договору, а банк взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, кошти не повертає, а повернув лише частину в сумі 8899,82 гривень, чим порушує умови укладеного договору та права позивача. Крім того, Коростенським ВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні по факту шахрайських дій відносно вкладників «ВіЕйБі» банку, в якому ОСОБА_1 звернулася з заявою про визнання її потерпілою. При цьому, в обґрунтуванні щодо заявлених позовних вимог, представник позивача просив про відшкодування позивачу заподіяної майнової шкоди згідно до положень ст.1172 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осібОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позовних вимог відмовити, свої заперечення щодо позову виклала письмово, які долучено до справи (а.с.129-137). Вважає, що позов заявлено до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно і не обґрунтовано, жодного банківського вкладу фонд з позивачем не укладав, фонд не являється банківською установою, крім того, позивачем не надано жодної додаткової угоди про внесення змін до основного договору банківського вкладу та жодного документу (квитанції або іншого документу, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі) про підтвердження внесення коштів до каси банку.

Представник співвідповідача ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк та третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти позову та просили в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що банк з позивачкою договір банківського вкладу №645583/2013 від 17.09.2013 року не укладав взагалі. Даний договір було укладено з ОСОБА_8 на суму 6000 грн., з подальшими поповненнями, який було закрито 12.12.2013 року. На імя ОСОБА_1 було відкрито депозит №118922/2010 від 18.01.2010 року, інформація щодо відкриття інших рахунків відсутня, грошові кошти на її рахунку також відсутні. Працівника банку ОСОБА_9 в 2015 році було звільнено з роботи у звязку зі скороченням штату працівників, також банк звернувся із заявою до Коростенського ВП про незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, розпочато досудове розслідування.

Третя особа уповноважена фонду гарантування вкладів ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що розгляд справи провести в її відсутність та відмовити в задоволенні позову (а.с.42-43).

Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між позивачем і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 17.09.2013 року було укладено договір банківського вкладу «Строковий» за № 645583/2013, строком 3 місяці (п.1.1), з дня укладення договору, та з щомісячною виплатою процентів за ставкою 22% річних (п.1.5), сума поточного вкладу становить 15 000,00 гривень (п.1.3), (а.с. 5).

Відповідно до п.1.7 даного договору, дата вимоги вкладником вкладу 17.03.2014 року. Дата вимоги вкладником пролонгованого вкладу дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Крім того, згідно відмітки на зворотному боку даного договору, депозит станом на 17.09.2014 року (в кінці терміну) складає 95227,95 гривень. Даний договір містить підписи та печатки сторін.

Постановою правління Національного банку України №733/БТ від 20.11.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію, а постановою правління Національного банку України №188 від 19.03.2015 року в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку. У звязку з чим, була призначена уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», яка відповідає за включення вимог кредиторів та їх погашення.

Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Виходячи з положень ст.1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки.

Відповідно до ч.1,2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Як встановлено судом, позивачка зверталася 14.12.2015 року, 19.06.2015 року та 09.02.2016 року до банку з письмовими заявами з приводу виплати коштів за банківським вкладом і отримала відповідь, що її договір банківського вкладу №645583/2013 від 17.09.2013 року в облікових системах банку відсутній, відшкодування за її вкладами було виплачено у відділеннях ПАТ «Укрсиббанк» 06.03.2015 року, а також банком направлено заяву до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення посадовою особою банку ОСОБА_9.

Однак, заява позивачки від 14.12.2015 року з приводу виплати коштів за банківським вкладом та отримання нею 06.03.2015 року коштів в сумі 8899,82 гривень, на увагу не заслуговує, оскільки дана заява стосується повернення коштів за банківським вкладом за № 337528/2012 від 17.09.2012 року, сума якого становить 147438,48 гривень, а не спірного вкладу за її позовом (а.с.6). Цей факт стверджується й відповіддю ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року, (а.с.9).

Знайшло своє підтвердження в судовому засіданні лише подання позивачем заяви від 19.06.2015 року та 09.02.2016 року з приводу виплати коштів за банківським вкладом №645583/2013 від 17.09.2013 року (а.с.7,8), що стверджується листом уповноваженої ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 04.03.2016 року, з якого слідує, що даний рахунок відкритий на імя позивачки в облікових системах банку відсутній (а.с.10).

Зміст заяви на видачу ОСОБА_1 готівки №35 від 06.03.2015 року не містить інформації за яким саме договором була проведена виплата гарантованої суми відшкодування в сумі 8899,82 гривень (а.с.11), зокрема, як встановлено судом, зі змісту заяви позивачки від 14.12.2015 року, ОСОБА_1 було укладено з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ще один договір строкового банківського вкладу № 337528/2012 від 17.09.2012 року на суму 147438,48 гривень, за яким, як вказано в її заяві, вона отримала кошти в сумі 8899,82 гривень (а.с.6).

Допитана в суді, як свідок позивачка ОСОБА_1 дала показання про те, що нею було укладено з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» договір банківського вкладу в 2013 році, сума за яким складає в даний час 95 тисяч гривень. Окрім даного договору ніяких інших договорів вона не укладала. Жодної додаткової угоди про внесення змін до основного договору банківського вкладу та будь-якого документу (квитанції або іншого документу, що є підтвердженням про внесення готівки до банку) їй працівник банку не видавав. З умовами укладеного договору вона ознайомлювалась. З працівниками банку знайома не була, окрім, начальника відділення ОСОБА_9, яка їй оформляла договір і якій вона давала кошти, що стверджується відповідними записами посадової особи банку на зворотній стороні договору. Яку саме суму коштів вона внесла до банку та скільки раз їх вносила не памятає. Банк їй повернув лише частину коштів в сумі 8899,82 гривень, які вона вважає отримані, як відсотки. Коростенським ВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні по факту шахрайських дій відносно вкладників «ВіЕйБі» банку, в якому вона звернулася з заявою про визнання її потерпілою.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів надходження коштів до банківської установи та/або передачі коштів колишньому начальнику відділення №41 ОСОБА_9, зокрема, за договором № 645583/2013 від 17.09.2013 року про банківський вклад «Строковий». В матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження внесення коштів на депозит, зокрема, позивачем не надано ощадну книжку або документ що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку, або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Не представлено суду і повного розрахунку за банківським вкладом з нарахованими відсотками.

Відсутність банківських рахунків, як наслідок необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу слід кваліфікувати, як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Загальні положення про відшкодування заподіяної майнової шкоди закріплені в нормах ст.1166 ЦК України.

У тих випадках, коли шкода заподіяна працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків, зобов'язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (ч.1 ст.1172 ЦК України). Аналіз положень статей 1166 та 1172 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що покладення на особу передбаченої ст.1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема ст.ст.1058-1060 ЦК України.

ОСОБА_9 така правова позиція висловлена в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 лютого 2010 року, постановах Верховного Суду України № 6-17цс12 від 06 червня 2012 року; № 6-149цс13 від 29 січня 2014 року.

Отже аналізуючи норми закону та відсутність доказів зі сторони позивача на підтвердження свого позову, суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 319,526,530,610,625,1058,1059,1060 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог відмовити за їх необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а стороною, яка не була присутня при його проголошенні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя : Невмержицька О.А.