Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 415/5630/15-ц
Провадження № 22ц/782/271/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі :

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.,

при секретарі: Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві на рішення Лисичанського районного суду Луганської області від 02 лютого 2016 року у цивільні справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, третя особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві звернулося до суду з позовною заявою про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, третя особа ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Територіального управленні Держгірпромнагляду України у Луганській області від 13.01.2014 року № 15 була утворена комісія з проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11.07.1984 року о 19-30 год. в Середньому професійно-технічному училищі № 97 м. Красний Луч ( на теперішній час Державний навчальний заклад «Краснолуцький центр професійно-технічної освіти») з майстром виробничого навчання ОСОБА_3. За результатами роботи комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку були складені ОСОБА_2 проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_2 про нещасний випадок , пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Зазначені акти були затверджені 21.03.2014 року начальником Територіального управління Держгірпромнагляду України у Луганській області ОСОБА_4 Відповідно до розділу 6 «Висновки комісії» ОСОБА_2 за формою Н-5 нещасний випадок з ОСОБА_3 був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом. У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про призначання йому страхових виплат на підставі зазначених актів. Позивач не погоджується з висновками комісії зі спеціального розслідування, який викладений в ОСОБА_2 за формою Н-5, що нещасний випадок з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, вважає висновки комісії безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам за яких стався нещасний випадок. Позивач посилається на те, що з висновком, що нещасний випадок з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, не погодилися члени комісії: ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, які виклали з цього приводу свої окремі думки, що були додані до акту за формою Н-5 як його невідємні частини. В обґрунтування своєї незгоди з висновком, зазначені члени комісії посилаються на обставини, які були встановлені 1984 році під час проведення розслідування нещасного випадку з ОСОБА_3 12.07.1984 року комісією СПТУ№ 97 було проведено розслідування нещасного випадку , що стався 11.07.1984 року, з ОСОБА_3 За результатами проведеного розслідування був складений ОСОБА_2 про нещасний випадок, що стався у побуті. Зазначений акт був підписаний головою комісії соціального страхування СПТУ № 97 і завірений печаткою училища. Не погодившись з даним актом ОСОБА_3 звернувся до адміністрації СПТУ№ 97 із заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку , що стався з ним 11.07.1984 року.

На виконання припису головного технічного інспектора праці при Ворошиловградському Шахтобудівельному територіальному комітеті профспілки робітників вугільної промисловості ОСОБА_8 комісією, утвореною адміністрацією СПТУ№ 97, було проведено повторне розслідування нещасного випадку. Повторно дослідивши всі обставини, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_3 не пов'язаний з виробництвом , а також склала ОСОБА_8 за формою Н-1 від 27.11.1984 року. Профспілкова організація СПТУ № 97 погодилась з висновками комісії про відсутність зв'язку нещасного випадку з виробництвом, про що на ОСОБА_8 за формою Н-1 від 27.11.1984 року була зроблена відмітка, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Позивач посилається на те, що у квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до керівництва навчального закладу із заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку , що стався з ним 11.07.1984 року. Відповідно до акта за формою Н-5 від 23.04.2013 рок, який було складено за результатами роботи комісії з повторного розслідування 23.04.2013 року - нещасний випадок з ОСОБА_3 повторно був визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом.

За результатами розгляду матеріалів повторного розслідування нещасного випадку інспектором Територіального управління Держгірпромнагляду України у Луганській області ОСОБА_9 видано директору ДНЗ «КЦПТО» ОСОБА_10 припис за № 39 від 08.05.2013 року про проведення додаткового розслідування нещасного випадку, що стався 11.07.1984 року з ОСОБА_3

Наказами ДНЗ «КЦПТО» № 112 від 08.05.2013 року та № 120 від 27.05.2013 року утворена комісія, яка з 08.05.2013 року по 07.06.2013 року провела додаткове розслідування та у черговий раз дійшла висновку, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом та склала ОСОБА_8 за формою Н-5 від 07.06.2013 року.

Позивач посилається на те, що обставини за яких стався нещасний випадок встановлені зі слів ОСОБА_3 Пояснення колишнього директора СПТУ №97 ОСОБА_11 та старшого майстра СПТУ №97 ОСОБА_12 вказують на те, що письмового або усного дозволу майстром виробничого навчання на виконання робіт в надурочний час, у тому числі і ОСОБА_3 не надавалось, до роботи останній приступив самовільно. Нещасний випадок з ОСОБА_3 стався під час виконання ним робіт в особистих цілях без дозволу та завдання адміністрації, і комісією було безпідставно застосовано п.1.2. Положення про розслідування нещасного випадку на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦСПС від 13.08.1982 року №11-6. Позивач просив суд скасувати ОСОБА_12 проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_12 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджені 21.03.2014 року, що стався 11.07.1984 року з ОСОБА_3.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2016 року у задоволенні заявлених вимог позивачу було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2016 року рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві у задоволенні позову до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_12 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року рішення Апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Києві посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права. Висновок суду першої інстанції про те , що Фонд не може звертатися до суду з позовною заявою щодо оскарження актів не відповідає вимогам закону, суд не надав належної оцінки доказам у справі, поза увагою суду залишилися окремі думки членів комісії, які не погодилися з висновком, що нещасний випадок з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, у звязку з тим, що комісією не були повністю і всебічно зясовані всі обставини, за яких стався нещасний випадок. Позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2016 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

В судове засідання представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Києві не зявився, про місце та час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку. На адресу апеляційного суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без участі представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Києві.

Представники Головного управління Держпраці у Луганській області ОСОБА_13, ОСОБА_14 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, вважають, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник до судового засідання не зявилися, про місце та час судового розгляду повідомлені у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог позивачу, однак суд першої інстанції не вірно зазначив підстави для відмови у позові, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 11.07.1984 року о 19.00 год. в Середньому професійно-технічному училищі № 97 м. Красний Луч (на теперішній час - Державний навчальний заклад «Краснолуцький центр професійно-технічної освіти») Ворошиловградської (на теперішній час Луганської) області з майстром виробничого навчання ОСОБА_3 стався нещасний випадок.

12.07.1984 року комісією СПТУ № 97 було проведено розслідування вказаного нещасного випадку, за результатами якого був складений ОСОБА_12 про нещасний випадок, що стався по дорозі з роботи (т.с.1 а.с.102).

Не погодившись з даним актом, ОСОБА_3 звернувся до адміністрації СПТУ № 97 із заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ним 11.07.1984 року.

З листа секретаря терспілки профспілок Ворошиловградського шахтобудівельного територіального комітету ОСОБА_15 №92 від 13.12.1984 року вбачається, що приписом від 27.11.1984 року технічний інспектор згідно з «Положенням про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві» кваліфікував випадок, що стався із ОСОБА_3, як пов'язаний з виробництвом та зобовязав адміністрацію училища скласти та затвердити акт за формою Н-1 ( т.с.1 а.с.103).

Адміністрацією СПТУ№97 було проведено повторне розслідування нещасного випадку за наслідками роботи якого складено акт №1 за формою Н-1 в якому зазначено, що нещасний випадок з ОСОБА_3 не повязаний з виробництвом. Профспілкова організація СПТУ № 97 погодилась з висновками комісії про відсутність звязку нещасного випадку з виробництвом, про що на ОСОБА_15 за формою Н-1 від 27.11.1984 року було зроблена відмітка: «Нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, що підтверджується матеріалами справи (т.с.1 а.с.104-106).

02 квітня 2013 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Луганській області приписом №28, який було внесено директору ДНЗ «Краснолуцький центр професійно-технічної освіти» було запропоновано провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, який стався 11.07.1984 року з майстром виробничого навчання ОСОБА_3.

На виконання вказаного припису була створена комісія та проведено розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 11.07.1984 року на підставі якого було складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 22.04.2013 року згідно якого нещасний випадок згідно з п. 1.5 Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затверджений Постановою Президії ВЦСПС № 11-6 від 13.08.1982 року, вважається не пов'язаний з виробництвом (т.с.1 а.с.109-112).

08 травня 2013 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Луганській області приписом №39, який було внесено директору ДНЗ «Краснолуцький центр професійно-технічної освіти» було запропоновано провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, який стався 11.07.1984 року з майстром виробничого навчання ОСОБА_3.

На виконання вказаного припису була створена комісія та проведено розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 11.07.1984 року на підставі якого було складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 07.06.2013 року згідно якого нещасний випадок згідно з п. 1.5 Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затверджений Постановою Президії ВЦСПС № 11-6 від 13.08.1982 року, вважається не пов'язаний з виробництвом. Акт за формою Н-5 від 23.04.2013 року визнано недійсним (т.с.1 а.с.115-117).

30.12.2013 року прокуратурою Луганської області на адресу Начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області внесено подання про усунення порушень вимог Законів України «Про охорону праці», «Про звернення громадян» та рекомендовано організувати та провести спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався 11.07.1984 року з майстром виробничого навчання ОСОБА_3 (т.с.1 а.с.118-119).

Наказом начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області від 13.01.2014 року №15 було створено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався у ДНЗ «Краснолуцькицй ЦПТО» (т.с.1 а.с.120).

Згідно вказаного наказу у складі спеціальної комісії також був заступник начальника відділення - начальника відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві медичного обслуговування та соціальної реабілітації відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Красний Луч Луганської області.

Спеціальною комісією було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 11 липня 1984 року о 19 год. 30 хв. з ОСОБА_3 та складено акт за формою Н-5.

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 липня 1984 року о 19 год. 30 хв. в середньому професійно-технічному училищі №97 міста Красний Луч ( у теперішній час Державний навчальний заклад «Краснолуцький центр професійно-технічної освіти) комісії зі спеціального розслідування дійшла висновку, що даний нещасний випадок вважається повязаним з виробництвом та складається акт за формою Н-1. (т.с.1 а.с.121-127).

Відповідно до положень статті 5 ЦК України оцінка такої події, як юридичного факту і встановлення правових наслідків визначається змістом норми цивільного законодавства, яка є чи була чинною на момент її настання.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (Закон № 1105-ХІV в редакції на час проведення спеціального розслідування) факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці», в редакції на час проведення спеціального розслідування, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві передбачено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232.

На підставі викладеного, з урахуванням норм ст.5 ЦК України застосуванню підлягають при розгляді зазначеної справи Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого Постановою президії ВЦРПС №11-6 від 13 серпня 1982 року та положенняПорядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, який регулює порядок проведення спеціального розслідування.

Відповідно до п.38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.

Відповідно до Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акту за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною (п.47 Порядку).

Пунктом 54 зазначеного вище Порядку передбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

Тобто вказаним Порядком передбачено умови та порядок оскарження рішення спеціальної комісії. У разі незгоди з висновками спеціальної комісії представник роботодавця, представник робочого органу Фонду має право подати скаргу або свою незгоду на адресу керівника Держгірпромнагляду або його територіального органу. В судовому порядку може бути оскаржено рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку.

Позивач не надав суду належних доказів того, що після отримання акта за формою Н -5 та акта за формою Н-1, які затверджені 21.03.2014 року, позивач звертався до відповідача зі скаргою чи незгодою щодо висновків спеціальної комісії та у звязку з чим було отримано відмову у проведені повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку.

Таким чином, колегія суддів судової палати вважає, що оскільки відсутнє рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування, то у позивача не виникло право на оскарження зазначених актів і звернення позивача до суду є передчасним.

Суд першої інстанції при розгляді справи не врахував положення передбачені Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, і помилково застосував п.59 Порядку затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112, яка втратила чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, однак вірно дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог позивачу та з урахуванням того, що внаслідок винесення колегією суддів судової палати апеляційного суду Луганської області власного рішення, результат по суті спору не зміниться, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у справі, не враховані судом окремі думки членів комісії, які не погодилися з висновком комісії, що нещасний випадок з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, оскільки вони можуть бути предметом розгляду після звернення позивача до суду у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. 303,307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: