Справа №466/2360/16-ц
Провадження №2/463/297/17
УХВАЛА

судового засідання

21 квітня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи: органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації про визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи: органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації про визначення місця проживання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Відповідач подав зустрічний позов з аналогічною вимогою.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставив ряд питань, які оформлені в поданому та долученому до матеріалів справи письмовому клопотанні.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти заявленого клопотання про призначення експертизи заперечили.

Представник ЛРА у вирішенні питання про призначення експертизи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що в заявленому клопотанні про призначення експертизи слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на положення ст.60 ЦПК України, обовязок доказування і подання доказів лежить на кожній із сторін і доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Статтею 143 ЦПК України, закріплено порядок призначення експертизи, відповідно до положень частини першої якої для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до положень п.п.6.1, 6.3 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерста юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, об'єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (в тому числі малолітні, неповнолітні). Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності особи та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Мотивами проведення заявленої експертизи представник відповідача вважає той факт, що при дачі висновку щодо доцільності проживання дитини з одним із батьків, як встановлено в судовому засіданні, не запрошувався спеціаліст-психолог, у звязку із захворюванням дитини.

Як встановлено в судовому засіданні і стверджується із висновків фахівців, неповнолітній ОСОБА_7 страждає аутизмом.

З пояснень медичної літератури вбачається, що аутизм є тяжким психічним захворюванням.

Тому враховуючи вимоги вказаної вище інструкції, а саме пункту 6.1 та медичне визначення захворювання «аутизм», яке є психічним захворюванням, суд вважає за неможливе призначити таку експертизу, оскільки така призначається лише психічно здоровій особі.

Крім того, зазначені в письмовому клопотанні про призначення експертизи питання стосуються батьків, а не самої дитини.

А тому в призначенні по справі експертизи суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.57,60,62,143-150,209,210,212,

ухвалив:

В задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шеремета Г. І.