Справа № 653/1917/17
Провадження № 2-о/653/189/17
РІШЕННЯ

іменем України

29.06.2017 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Тимашової Т.А.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

встановив:

ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 09 лютого 2017 року у м. Сімферополь, АР Крим.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3. Останній помер у м. Сімферополь, АР Крим. За фактом смерті ОСОБА_3 10 лютого 2017 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 588655, актовий запис № 735.

Заявник звертався до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою отримання свідоцтва про смерть на території України ОСОБА_3, проте йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть від 10 лютого 2017 року, є недійсним на території України, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно зі ст. 257 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АП № 158992, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30 грудня 2004 року.

Згідно свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, серії І-АЯ № 588655, актовий запис № 735, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 09 лютого 2017 року, у м. Сімферополі, АР Крим.

Заявник звертався до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 на території України, однак йому було в цьому відмовлено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року за №1207 VII тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 вищевказаного Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно із ч.1 ст. 17 зазначеного Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть від 10 лютого 2017 року, є недійсними, то підставою для державної реєстрації смерті є виключно рішення суду про встановлення смерті особи в певний час.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 235, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 09 лютого 2017 року у м. Сімферополі, АР Крим.

Рішення суду негайно направити до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4