Справа № 446/931/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Грубій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Камянка-Бузька справу за позовом ОСОБА_1 до Полоничнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 предявив в суд позов до Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті його діда 08.04.1998 р. ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,17 га, що розташована на території Полоничнівській сільської ради та на 1/5 частку житлового будинку по вул. Центральна, 56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. Після смерті 12.01.2005 р. його батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/5 частку житлового будинку по вул. Центральна, 56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 р. він, позивач, його мати ОСОБА_4, бабця ОСОБА_5, а також померлі ОСОБА_2, ОСОБА_3 були членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2, і кожен з них мав право власності на 1/5 частину будинку. У звязку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі.

ОСОБА_5, ОСОБА_4 відмовились від належної їм кожній по 1/5 частки вказаного вище житлового будинку в користь ОСОБА_1, а також відмовились від спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1

Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_2І право власності на вказане вище спадкове майно та з врахуванням відмов ОСОБА_5, ОСОБА_4 від належних їм часток у житловому будинку, визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок по вул. Центральній,56 в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області та на спадкові земельні ділянки.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з витягу із по господарської книги №213, виданої 28.11.2016 р. виконкомом Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району, станом на 15.04.1991 р. у будинку по вул. Центральній,56 в с. Полонична Камянка-Бузького району були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_5- дружина, ОСОБА_3-син, ОСОБА_4-невіска, ОСОБА_1 внук.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_1 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Центральна,56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/5 частці вказаного будинку.

Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 099204, виданого Полоничнівською сільською радою, вбачається, що 08.04.1998 р. помер ОСОБА_2

Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 341265, виданого Полоничнівською сільською радою , вбачається, що 12.01.2005 р. помер ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 входять належна йому 1/5 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по вул. Центральна,56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області та земельна ділянка площею 2,17 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) серії ЛВ № 003688, виданого 14.04.1997 р., на підставі рішення Полоничнівської сільської ради від 27.12.1994 р.

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 входить належна йому 1/5 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по вул. Центральна,56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області та земельна ділянка площею 1,8875 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради, який належав померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 074522 виданого 20.01.2003 р., на підставі розпорядження голови Кам»янка-Бузької райдержадміністрації від 04.07.2002 року №291.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом.

01.04.1998 р. ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого заповів все своє майно дружині ОСОБА_5

Своїми заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від спадщини після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_2К.(свідоцтво про народження ОСОБА_1, серії ІІ-СГ №420435, свідоцтвом про народження ОСОБА_3, серії ГД №883097).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого діда ОСОБА_2 та відповідно до ст. 1265 ЦК України відноситься до пятої черги спадкоємців за законом - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом не відмовився від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька, діда має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Полоничнівської сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

ОСОБА_5, ОСОБА_4 посвідченою заявою відмовилась від належних їй частки в майні колгоспного двору по вул. Центральна,56 с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області Камянка-Бузького району Львівської області в користь ОСОБА_1

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_4, ОСОБА_5, від належної їм частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 та з врахуванням належної позивачу ОСОБА_1 1/5 частки у майні колишнього колгоспного двору, та часток успадкованих після сметрі ОСОБА_3, ОСОБА_2 визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по вул. Центральна,56 с.Полонична Камянка-Бузького району Львівської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1261, 1265 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 спадкоємцем за законом право власності на - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна,56 с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області, земельну ділянку площею 2,17 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) серії ЛВ № 003688, виданого 14.04.1997 р., на підставі рішення Полоничнівської сільської ради від 27.12.1994 р., земельну ділянку площею 1,8875 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 074522 виданого 20.01.2003 р., на підставі розпорядження голови Кам»янка-Бузької райдержадміністрації від 04.07.2002 року №291.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.Л. Самсін