Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/846/17
Провадження № 2/273/512/17
03 жовтня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду -
У серпні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (надалі також відповідач) про зміну розміру аліментів визначених за рішенням суду.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 10.10.2012 року (справа №0602/1555/2012) було видано виконавчий лист відповідно до якого ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
В добровільному порядку відповідач відмовився підвищити суму сплачуваних ним аліментів, а тому, зважаючи на зміни в чинному законодавстві в частинні підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, складним матеріальним становищем, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву згідно якої вона наполягає на задоволенні її позовних вимог, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 та ст.. 224 ЦПК України.
Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач є матір'ю, а відповідач батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Згідно рішення Баранівського районного суду від 10.10.2012 року (справа №0602/1555/2012) було видано виконавчий лист відповідно до якого ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8,9).
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частин 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Окрім того, законодавчими змінами в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено положення, згідно з яким спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
На підставі положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За таких обставин, враховуючи збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, беручи до уваги те, що відповідач не заперечує проти даного позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, керуючись ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).
На підставі вищенаведеного та керуючись Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 3, 11, 15, 74, 88, 197, 208, 209, 212-215, 223-228, 233, 294, 296, 367 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Виконавчий лист №0602/1555/2012 від 10.10.2012 року підлягає відкликанню.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Є.А. Новицький