Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1516/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

за участю секретаря Федорів О.П.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 селищної ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 селищної ради Гусятинського району Тернопільської області про стягнення індексації середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він тривалий час працював на посаді директора КП «Водоканал Сервіс». Розпорядженнями голови селищної ради його неодноразово звільняли із займаної посади, однак рішеннями Гусятинського районного суду Тернопільської області його поновлено на займаній посаді.

Протягом з травня 2016 року по листопад 2016 року йому мала б бути нарахована індексація заробітної плати, однак, цього не зроблено і вказана сума, яка є частиною мого заробітку йому не виплачена.

Зазначена ситуація виникла внаслідок того, що протягом вказаного періоду на посаді директора підприємства працювала зовсім інша особа, якій і нараховувалася заробітна плата і відповідна індексація. Позивач відповідно до табеля виходу на роботу там зазначений не був, а тому і бухгалтерія підприємства фактично не мала можливості нараховувати індексацію, хоча і зобовязана була це зробити.

Зазначене порушення його трудових прав виникло внаслідок незаконних дій відповідача, який є власником підприємства, незаконно його звільняв, а тому вважає, що вказана сума повинна бути сплачена відповідачем

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача суму індексації за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 3880 грн. 20 коп.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення індексації за період травня 2016 року по серпень 2016 року в розмірі 3729 грн.40 коп. залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2П, представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради ОСОБА_5 позову не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, посилаючись на те, що ОСОБА_4 селищна рада не є належним відповідачем в справі. Вважає, що у звязку з виплатою позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду від 27 червня 2017 року, відсутні підстави стягувати індексацію.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, слідує із мотивувальної частини рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, що згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.10.2016 року, позовну заяву ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження ОСОБА_4 селищного голови № 143 від 23 серпня 2016 року Про звільнення з посади директора Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» ОСОБА_2 та розірвання із ним контракту». ОСОБА_2 поновлено на посаді директора Комунального підприємства «Водоканал сервіс» з 23 серпня 2016 року.

Розпорядженням ОСОБА_4 селищного голови №215 від 03.11.2016 ОСОБА_2 поновлено на посаді директора КП «Водоканал-Сервіс» із 23.08.2016 року.

Відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 селищної ради Гусятинського району Тернопільської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2016 року по 02.11.2016 року в розмірі 2531 гривню 46 копійок, з утриманням всіх належних податків, зборів та інших обовязкових платежів. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили. Обставини, встановлені цим рішення відповідно до ст.. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Як встановлено, з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2016 року по 02.11.2016 року в розмірі 2531 гривню 46 копійок, який обчислювався на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п.2, п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру.

До об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати.

Відповідно до п.2 Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, зазначає про необхідність відповідної індексації коштів компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Однак, як поняття "заробітна плата" та "середній заробіток за час вимушеного прогулу" не є тотожними.

Виплата Позивачу середньої заробітної плати з урахуванням індексації суперечить чинному порядку проведення вказаних виплат, оскільки така проводиться тільки із виплат, які законодавчо визначені, як об'єкти виплат, що підлягають індексації. Зазначені виплати повинні носити, зокрема, постійний характер, що в даному випадку відсутнє.

Виплата середнього заробітку позивачу за рішенням суду є юридичним фактом, що носить разовий характер.

Компенсація зарплати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою проводиться відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, а індексація доходів населення відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Цими документами передбачено, що індексації та компенсації підлягають доходи, які не мають разового характеру.

Тому,нарахування сум індексації та компенсації на заробітну плату за вимушений прогул за рішенням суду цими нормативно-правовими актами не передбачено.

Отже, оскільки середній заробіток ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, тобто оплатою його праці, та не є виплатою, яка була йому нарахована, але не сплачена, позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 60, 61, 57, 174, 209, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 95, 117, 236 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення індексації середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк