Провадження № 4-с/742/10/17
Єдиний унікальний № 742/2995/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Циганка М. О., при секретарі Чміль С. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо невиконання вимог ч.1 ст.303 КупАП та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо невиконання вимог ч.1 ст.303 КупАП та скасування постанови. Свою скаргу мотивує тим, що постановою Прилуцького міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року у адміністративному провадженні №3/742/548/16 (742/2580/16-п), залишеної без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2016 року, його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. Проте, 27 вересня 2017 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №53909260, заявник довідався що державним виконавцем Шибіко Є.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафних санкцій лише 12 травня 2017 року. Оскільки, у відповідності до вимог ч.1 ст.303 КУпАП, визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, не підлягає виконанню, та враховуючи, що з часу набрання законної сили постанови Прилуцького міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року до часу відкриття виконавчого провадження 12 травня 2017 року минуло більше ніж три місяці, тому заявником і подано до суду скаргу на такі дії державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби та скасування постанови.

Заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Державний виконавець Шибіко Є.М. в судовому засіданні щодо задоволення скарги категорично заперечила, просила суд відмовити в її задоволенні, мотивуючи її безпідставністю.

Суд, заслухавши показання сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Зокрема, п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що строки перед»явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред»явлення виконавчого документу до виконання.

Судом встановлено, що постановою Прилуцького міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року у адміністративному провадженні №3/742/548/16 (742/2580/16-п), залишеної без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнення судового збору на користь держави у сумі 275 грн. 60 коп.

12 травня 2017 року на підставі заяви Прилуцького міськрайонного суду від 11 травня 2017 року №2417/17, відповідно до ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 на підставі виконавчого документу, який вступив у законну силу 09 грудня 2016 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53909260 про стягнення з ОСОБА_1 10200 грн. штрафу в дохід держави.

При цьому, судом встановлено, що згідно матеріалів виконавчого провадження, вищевказаний виконавчий документ вже пред»являвся до виконання, але 29 грудня 2016 року та 21 березня 2017 року державним виконавцем на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виносилися повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідна інформація була надана заявнику ОСОБА_3 міськрайонним відділом державної виконавчої служби листом від 09 червня 2017 року за №17002 на його заяву про застосування давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень від 25 травня 2017 року. Зокрема, згідно заяви, заявник вказує, що 24 травня 2017 року отримав поштову кореспонденцію з відділу та довідався про відкриття виконавчого провадження від 12 травня 2017 року щодо стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У відповідності до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі наведеного, враховуючи, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 10200 грн. штрафу в дохід держави, пред»являвся до виконання, але 29 грудня 2016 року та 21 березня 2017 року державним виконавцем на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виносилися повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, тобто у відповідності до норм п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред»явлення виконавчого документа до виконання, переривалися; за таких обставин норми ч.1 ст.303 КУпАП державним виконавцем не порушені, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню; та враховуючи, що заявник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього штрафних санкцій, що вбачається з його заяви про застосування давності виконання постанови від 25 травня 2017 року, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212 215, 294, 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо невиконання вимог ч.1 ст.303 КупАП та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О.Циганко