27.06.2017 Справа № 363/2126/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Палій Л.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики у сумі 16 200 грн. основного боргу та 56 700 грн. суму відсотків за договором позики, вказавши, що 08.06.2013 року до неї звернувся відповідач з проханням позичити гроші в сумі 3000 грн., так як сторони були добре знайомі, позивач передала у власність відповідачу кошти в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми позики щомісячно, на що останнім була надана написана власноруч розписка від 08.06.2013 року, в якій ОСОБА_2 зобовязався повернути кошти до 31.12.2013 року. Того ж, дня відповідач зателефонував та попросив ще позичити йому 5000 грн., на що позивач погодилась та передала останньому кошти у розмірі 5000 грн. зі сплатою 10% щомісячно від суми позика, а відповідач в свою чергу зобовязувався повернути кошти до 31.12.2013 року та виклав зазначене в розписці. 22.06.2013 та 26.06.2013 року на прохання відповідача, на зазначених умовах позивачем ще були надані кошти у позику у розмір 5200 грн. та 3000 грн., на що ОСОБА_2 також надав написані власноруч розписки.

Зазначила, що неодноразово просила відповідача, про повернення позичених коштів, однак останній ігнорує її прохання, кошти не повертає.

У звязку із тим, що відповідач грошові кошти не повертає, позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 16 200 грн. основного боргу та 56 700 грн. суму відсотків за договором позики та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 729 грн.

Позивач у судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву в якій, просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, розглядати справу без її участі, крім того, просила судову експертизу не призначати, так як відповідач не зявляється в судові засідання.

Відповідач до суду не зявився, в черговий раз подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з хворобою, документів, які б підтверджували поважні причини неявки до суду не надав, лише 07.06.2017 року на електронну адресу суду подав довідку, про те що в період з 07.06.2017 року по 08.06.2017 року перебував на амбулаторному лікуванні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори позики, а саме: 08.06.2013 року укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми позики щомісячно; того ж дня, був укладений ще однин договір позики на суму 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми позики щомісячно; 22.06.2013 року договір позики на суму 5200 гривень зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми позики щомісячно та 26.06.2013 року договір позики на суму 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10 % від суми позики щомісячно. Факт передачі грошових коштів підтверджується письмовими розписками про передачу та отримання коштів, в яких ОСОБА_2 зобовязався отримані кошти повернути до 31.12.2013 року (а.с. 7-10).

Відповідно до ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу.

Згідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст. 526, 527 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Підтвердження належного виконання зобовязання може свідчити відсутність розписки у позивача, а в даному випадку розписки у позичальника наявні, що свідчить про невиконання зобовязання з боку відповідача.

Судом неодноразово розяснювалась сторонам ст. 60 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідачем було заявлено клопотання, щодо проведення почеркознавчої експертизи, але в порушення виконання вимог експерта не надав вільних та експериментальних зразків підпису, як і не проведено оплату експертизи. В подальшому, ОСОБА_2 ухилявся від явки до суду, підтверджуючих документів про поважність неявки не надав.

Таким, чином, у звязку з викладеним та неналежним виконанням умов договорів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останнього суми заборгованості у розмірі 16 200 грн. основного боргу та 56 700 грн. суму відсотків за договором позики, так як відсоткова ставка, сторонами була погоджена, жодних зауважень з боку відповідача не надходило.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 729 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 202, 207-208, 526, 527, 530, 545, 625, 1046-1050, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 107, 212-215, 217 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 суму основного боргу за договором позики в розмірі 16 200 (шістнадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 суму відсотків за договором позики в розмірі 56 700 (пятдесят шість тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 729 (сімсот двадцять девять) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Ю. Котлярова