Справа № 128/3232/17
УХВАЛА

29 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка підписана його представником ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про розірвання шлюбу і витребування речі, яка особистою власністю одного з подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищезазначена позовна заява.

Оглянувши матеріали даної позовної заяви, суддею було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України (в ред. 2004 року).

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України (в ред. 2004 року) до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві зазначено ціну позову 451041 грн. До поданої заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 5440 грн.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви містять кілька самостійних позовних вимог, кожна з них є обєктом справляння судового збору. У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

З 01.01.2017 року згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.; за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 8000 грн.

Оскільки в даній позовній заяві заявлено тривимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, враховуючи зазначену ціну позову, судовий збір, який підлягав би сплаті при подачі даного позову, повинен складати 6430 грн. 00 коп.

Тобто позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір при подачі даного позову.

Також позивачем не зазначено доказів на підтвердження вартості спірного майна станом на момент подання позову, а ціна позову визначена з вартості майна станом ще на 2010 рік.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України (в ред. 2004 року), якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги місце розташування спірного житлового будинку (поблизу м. Вінниця), його розмір, суд вважає визначити розмір для сплати судового збору за вимогою майнового характеру 5500 (пять тисяч пятсот) грн., з подальшим поверненням зайво сплаченого збору, якщо даний факт буде встановлений в судовому засіданні. Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір за подання даного позову в сумі 1980 (одна тисяча триста сорок) грн.

Частиною 8 статті 119 ЦПК України ( в ред. 2004 року) визначено, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Дана позовна заява підписана представником ОСОБА_1 ОСОБА_2, однак на підтвердження такого представництва надано не оригінал довіреності, і навіть не належним чином засвідчену копію такої довіреності, а надано лише ксерокопію довіреності, чим порушено вимоги ч.8 ст.119 ЦПК України (в ред. 2004 року).

Крім того, в п.4 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» надано розяснення, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК (в ред. 2004 року).

В даній позовній заяві не зазначено мотиви розірвання шлюбу, а також до позовної заяви не долучено оригінал свідоцтва про шлюб, а долучено лише його ксерокопію.

В зв`язку з зазначеними недоліками позовної заяви вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Відповідно до п. 11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (в ред. 15.12.2017 року) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з вищезазначеного, вказана позовна заяваподана до суду без додержання відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності ЦПК України (в ред. 2017 року).

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України ( в ред. 2004 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 07.12.2017 року дана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії вищезазначеної ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надано суду квитанцію про сплату судового збору на суму 1980 грн. 00 коп. та копію довіреності від 15.09.2017 року, що свідчить про неналежне виконання вимог ухвали суду від 07.12.2017 року, так як недоліки, зазначені у ній, станом на 29.12.2017 року невиконані.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України (в ред. 2017 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вказану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України (в ред. 2004 року), ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка підписана його представником ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про розірвання шлюбу і витребування речі, яка особистою власністю одного з подружжя вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: