Справа № 157/2923/17
Провадження №2/157/357/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

27 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Забрідська, 1 в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області.

15 травня 2002 року ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняли дружина ОСОБА_3Ю та син ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

15 березня 2006 року ОСОБА_4 помер. Спадщину після його смерті прийняла його матір ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

27 січня 2016 року ОСОБА_3 померла. На випадок своєї смерті 03 квітня 2014 року вона склала заповіт, посвідчений секретарем Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_5, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 Спадщину після її смерті своєчасно прийняла позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Забрідська, 1 в с. Карасин Камінь-Каширського району та належав покійній ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_6, в судове засідання не зявилися, подали заяву, в якій просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій також просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Забрідська, 1 в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, загальною площею 85,1 м.кв. 15 травня 2002 року ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняли дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. 15 березня 2006 року ОСОБА_4 помер. Заповіту на випадок своєї смерті не залишив. спадщину після його смерті своєчасно прийняла матір ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

27 січня 2016 року ОСОБА_3 померла. На випадок своєї смерті 03 квітня 2014 року вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 Спадщину після її смерті своєчасно прийняла позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги немає. Зазначене підтвердили сторони в поданих до суду заявах. Також це встановлено з досліджених судом свідоцтва про одруження, свідоцтв про смерть серії І-ЕГ №098999 від 16.05.2002 року, серії І-ЕГ №016725 від 16.03.2006 року, серії І-ЕГ №180241 від 28.01.2016 року, заповіту, посвідченого секретарем Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району 03.04.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №32, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №42821297 від 02.02.2016 року, повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 643/02-14 від 11.10.2016 року, витягу з погосподарської книги № 4 за 2011-2015 роки Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району, довідки Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району №975 від 12.07.2017 року, будинкової книги № 159 для прописки громадян в будинку № 1, вул. Забрідська, с. Карасин Камінь-Каширського району, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 1 вул. Забрідська, 1, село Карасин, виготовленого за станом на 17.10.2016 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №99313923 від 04.10.2017 року, копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 23/2016 від 27.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Забрідська, 1 в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, фактично набула на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 328, 1216, 1233, 1269, 1296 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Забрідська, 1 в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області та належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_7