Справа №295/3377/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ "Страхова компанія "Кредо" про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в якому просила стягнути з ТДВ "Страхова компанія "Кредо" на її користь суму страхового відшкодування 43 790, 49 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.11.2016 року близько 18 год. 35 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz 412D», у м. Житомирі по вулиці Барашівській 46, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки «AUDI Q5» під її керуванням. В результаті ДТП автомобіль позивачки отримав механічні ушкодження.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та на останнього накладено штраф. Відповідно до висновку звіту № 545 від 11.11.2016 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодженні ДТП складає 43790, 49 грн. Згідно полісу, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо".

Страховою компанією відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ДТП, що сталася 08.11.2016 року не є страховим випадком.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує проти заявлених до нього позовних вимог, підтримує позовні вимоги до СК «Кредо».

Представник ТДВ "Страхова компанія "Кредо" в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду заперечення проти позову, у яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 08.11.2016 року близько 18 год. 35 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz 412D», у м. Житомирі по вулиці Барашівській 46, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на належний позивачу на праві приватної власності автомобіль марки «AUDI Q5» під її керуванням. В результаті ДТП автомобіль позивачки отримав механічні ушкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира № 295/14306/16-п від 01.12.2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та на останнього накладено штраф у розмірі 340 грн. (а.с.7).

Відповідно до звіту № 545 від 11.11.2016 року про оцінку автомобіля, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодженні ДТП складає 43790, 49 грн. (а.с. 14-18).

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо" (а.с. 11-12).

09.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до ТДВ "Страхова компанія "Кредо" з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 13).

Листом ТДВ "Страхова компанія "Кредо" від 15.02.2017 року ОСОБА_2 відмовлено від виплати страхового відшкодування, оскільки у даному випадку винна особа та потерпіла сторона в ДТП є однією і тією ж самою особою, що протирічить прийняттю позитивного рішення (а.с. 27).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено факт існування страхового випадку та наявності майнової шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3

Стаття 1 Закону окремо визначає терміни потерпілого та власника транспортного засобу.

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

За положеннями Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

У п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Отже, підставою для здійснення страхової виплати є наявність договору обовязкового страхування та настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Посилання відповідачем на ст. 60 Сімейного кодексу України як на підставу для відмови у задоволенні позову є необґрунтованими, оскільки такі підстави не передбачені ні Законом, ні Договором, якими також не визначено умови та застереження щодо перебування у спільній власності подружжя транспортного засобу.

Разом з тим, відповідачем не враховано положення ст. 32 Закону, яка містить вичерпним перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Зокрема, страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_3, що підтверджено судовим рішенням, завдано шкоди потерпілій ОСОБА_2, позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ТДВ "Страхова компанія "Кредо" на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування 43 790, 49 грн.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із ТДВ "Страхова компанія "Кредо"на користь ОСОБА_2640 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук