Справа № 202/256/17
Провадження № 2/202/821/2017
20 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді -Мороза В.П.,
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВР», про визнання права власності, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВР» про витребування документів із незаконного володіння та визнання права власності.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОРУБІЖ-І» ? частину нежитлових будівель за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ (наразі місто Дніпро), Донецьке шосе, будинок 122-К.
Зазначене майно складається з : літ. А-1, загальною площею приміщень 526,8 кв.м.; Б-1, загальною площею приміщень 351 кв.м.; В-1 загальною площею приміщень 152,2 кв.м.; Г-1 загальною площею приміщень 212,7 кв.м.; Д-1 загальною площею приміщень 200,8 кв.м.; Е-1 загальною площею приміщень 211,6 кв.м.; Ж-1 загальною площею приміщень 246,4 кв.м.; З-1 загальною площею приміщень 215,2 кв.м.; И-1 загальною площею приміщень 515,4 кв.м.; К-1 загальною площею приміщень 262,3 кв.м.; Л-1 загальною площею приміщень 904,5 кв.м.; М-1 загальною площею приміщень 820,5 кв.м.; Н-1 загальною площею приміщень 190,5 кв.м.; О-1 загальною площею приміщень 190,6 кв.м.; П-1 загальною площею приміщень 190,5 кв.м.; Р-1 загальною площею приміщень 87,2 кв.м.; трансформаторних підстанцій літ. С,Т та споруди №1-4, І, ІІ, ІІІ.
Дану угоду було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2, номер запису про право власності 6181609, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14131286 від 01.07.2014 року.
02 липня 2014 року було укладено другу угоду між тими ж сторонами на придбання другої частини вказаного майна.
01 травня 2016 року нашим підприємством було укладено Договір доручення виконання робіт та послуг №0405/16 з Товариством з обмеженою діяльністю «СТАВР». Останній зобовязувався (п.1.1. Договору) : отримати дозвільні документи для діяльності Довірителя або підрядників які виконують роботи чи послуги для Довірителя, пошук підрядників для виконання робіт та послуг необхідних Довірителю, контроль за виконанням підрядниками робіт та послуг необхідних Довірителю, підпис і укладання договорів та інших правових документів які необхідні для проведення робіт та послуг Довірителю.
Відповідно до зазначеного вище Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставр» зобовязувалось вчинити всі необхідні дії які були необхідні позивачу у звязку з будівництвом нежитлових будівель за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, 122К.
08 листопада 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАВР» було підписано Акт приймання-передачі майна до договору доручення виконання робіт та послуг №0405/16 від 01 травня 2016 року.
Відповідно до даного акту Позивач прийняв наступне майно: літ. У1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У2-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У3-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У4-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У5-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У6-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У7-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У8-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У9-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У10-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ф-1 загальною площею приміщень 345 кв.м.; Х1-1 загальною площею приміщень 42,2 кв.м.; Х2-1 загальною площею приміщень 35,4 кв.м.; Ц1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ц2-1 загальною площею приміщень 12,4 кв.м.; Ч загальною площею приміщень 58,2 кв.м.; Ш1-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш2-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш3-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш4-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш5-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш6-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш7-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Ш8-1 загальною площею приміщень 35,5 кв.м.; Ш9-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш10-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Щ1-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Щ2-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Ю-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Я-1 загальною площею приміщень 410 кв.м.; мостіння І площею 37 кв.м.; мостіння ІІ площею 1219 кв.м.; підпірна стінка №5 розміром 16,1 м.пог.
В листопаді 2016 року для оформлення всіх необхідних документів для встановлення права власності на новозбудоване майно, Позивачем було укладено Договір про надання послуг з громадянином ОСОБА_1. Останній зобовязувався підготувати самостійно весь пакет документів необхідних для здійснення реєстрації права власності на новозбудоване майно.
Згідно договору, відповідач мав щотижня інформувати про вчинені дії.
Відповідач уникає будь-яких контактів після укладання угоди й не повертає отриманих від Позивача документів, а саме: Технічний паспорт на будівлі та споруди, Договір купівлі-продажу ? частини нежитлових будівель від 01.07.14 року та Договір купівлі-продажу ? частини нежитлових будівель від 02.07.14 року, іншу технічну документацію надану йому на виконання Договору.
На звернення, Позивача, надати вищевказані документи для здійснення комплексу дій необхідних для оформлення за собою права власності на будівлі, Відповідач не реагував і, на думку Позивача, своїми діями і бездіяльністю, Відповідач не дає здійснити Позивачу повноваження власника по задіяною загального порядку оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно, чим піддає його право власності сумніву, і ставлять його у невизначене правове становище самочинного забудовника.
Визнаючи, за таких обставин, факт самовільного будівництва об'єктів нерухомості, але посилаючись на те, що воно проведено з додержанням архітектурних, будівельних, пожежних та санітарних норм і правил, не порушує прав інших осіб, на підставі ст. ст. 331, 376 Цивільного кодексу України Позивач просив визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Вимогу про визнання за Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» право власності на будівлі, а саме
літ. У1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У2-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У3-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У4-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У5-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У6-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У7-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У8-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У9-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У10-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ф-1 загальною площею приміщень 345 кв.м.; Х1-1 загальною площею приміщень 42,2 кв.м.; Х2-1 загальною площею приміщень 35,4 кв.м.; Ц1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ц2-1 загальною площею приміщень 12,4 кв.м.; Ч загальною площею приміщень 58,2 кв.м.; Ш1-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш2-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш3-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш4-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш5-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш6-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш7-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Ш8-1 загальною площею приміщень 35,5 кв.м.; Ш9-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш10-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Щ1-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Щ2-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Ю-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Я-1 загальною площею приміщень 410 кв.м.; мостіння І площею 37 кв.м.; мостіння ІІ площею 1219 кв.м.; підпірна стінка №5 розміром 16,1 м.пог., задовольнити оскільки:
Захист цивільних прав та інтересів забезпечується застосуванням передбачених Цивільним Кодексом України засобів захисту.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема, визнання права. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову, є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно.
За вимогами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідност. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку із наявністю щодо цього права сумнів або претензій з боку третіх осіб.
Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.
Судом встановлено, що 01 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОРУБІЖ-І» ? частину нежитлових будівель за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ (наразі місто Дніпро), Донецьке шосе, будинок 122-К.
Зазначене майно складається з : літ. А-1, загальною площею приміщень 526,8 кв.м.; Б-1, загальною площею приміщень 351 кв.м.; В-1 загальною площею приміщень 152,2 кв.м.; Г-1 загальною площею приміщень 212,7 кв.м.; Д-1 загальною площею приміщень 200,8 кв.м.; Е-1 загальною площею приміщень 211,6 кв.м.; Ж-1 загальною площею приміщень 246,4 кв.м.; З-1 загальною площею приміщень 215,2 кв.м.; И-1 загальною площею приміщень 515,4 кв.м.; К-1 загальною площею приміщень 262,3 кв.м.; Л-1 загальною площею приміщень 904,5 кв.м.; М-1 загальною площею приміщень 820,5 кв.м.; Н-1 загальною площею приміщень 190,5 кв.м.; О-1 загальною площею приміщень 190,6 кв.м.; П-1 загальною площею приміщень 190,5 кв.м.; Р-1 загальною площею приміщень 87,2 кв.м.; трансформаторних підстанцій літ. С,Т та споруди №1-4, І, ІІ, ІІІ.
Дану угоду було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2, номер запису про право власності 6181609, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14131286 від 01.07.2014 року.
02 липня 2014 року було укладено другу угоду між тими ж сторонами на придбання другої частини вказаного майна.
01 травня 2016 року нашим підприємством було укладено Договір доручення виконання робіт та послуг №0405/16 з Товариством з обмеженою діяльністю «СТАВР». Останній зобовязувався (п.1.1. Договору) : отримати дозвільні документи для діяльності Довірителя або підрядників які виконують роботи чи послуги для Довірителя, пошук підрядників для виконання робіт та послуг необхідних Довірителю, контроль за виконанням підрядниками робіт та послуг необхідних Довірителю, підпис і укладання договорів та інших правових документів які необхідні для проведення робіт та послуг Довірителю.
Відповідно до зазначеного вище Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставр» зобовязувалось вчинити всі необхідні дії які були необхідні позивачу у звязку з будівництвом нежитлових будівель за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, 122К.
08 листопада 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАВР» було підписано Акт приймання-передачі майна до договору доручення виконання робіт та послуг №0405/16 від 01 травня 2016 року.
Відповідно до даного акту Позивач прийняв наступне майно: літ. У1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У2-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У3-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У4-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У5-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У6-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У7-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У8-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У9-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; літ. У10-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ф-1 загальною площею приміщень 345 кв.м.; Х1-1 загальною площею приміщень 42,2 кв.м.; Х2-1 загальною площею приміщень 35,4 кв.м.; Ц1-1 загальною площею приміщень 30 кв.м.; Ц2-1 загальною площею приміщень 12,4 кв.м.; Ч загальною площею приміщень 58,2 кв.м.; Ш1-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш2-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш3-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш4-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш5-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш6-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш7-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Ш8-1 загальною площею приміщень 35,5 кв.м.; Ш9-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Ш10-1 загальною площею приміщень 23,5 кв.м.; Щ1-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Щ2-1 загальною площею приміщень 49 кв.м.; Ю-1 загальною площею приміщень 36 кв.м.; Я-1 загальною площею приміщень 410 кв.м.; мостіння І площею 37 кв.м.; мостіння ІІ площею 1219 кв.м.; підпірна стінка №5 розміром 16,1 м.пог.
В листопаді 2016 року для оформлення всіх необхідних документів для встановлення права власності на новозбудоване майно, Позивачами було укладено Договір про надання послуг з громадянином ОСОБА_1. Останній зобовязувався підготувати самостійно весь пакет документів необхідних для здійснення реєстрації права власності на новозбудоване майно.
Згідно договору, відповідач мав щотижня інформувати про вчинені дії.
Відповідач уникає будь-яких контактів після укладання угоди й не повертає отриманих від Позивача документів, а саме: Технічний паспорт на будівлі та споруди, Договір купівлі-продажу ? частини нежитлових будівель від 01.07.14 року та Договір купівлі-продажу ? частини нежитлових будівель від 02.07.14 року, іншу технічну документацію надану йому на виконання Договору.
Ст. 177 ЦК України, встановлено, що об'єктами цивільних прав є у тому числі і майнові права. Відповідно до положення статті 190 ЦКУ встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються також майнові права та обов'язки.
Таким чином, майнові права визнаються речовими правами. Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.
Аналіз норм діючого законодавства, що до змісту права вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпорядження майном, дає змогу прийти до висновку, що воно включає і право вчиняти дії щодо оформлення права власності на майно.
У свою чергу судом встановлено, що спірний обєкт, не зважаючи на те, що Позивачем було повністю виконано свою частину домовленостей із Відповідачем у встановлені строки здійснено будівництво перелічених приміщень, у відповідності до приписів діючого законодавства вважається самочинним будівництвом. Цей висновок суду також не оспорюється Позивачем.
Згідно ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.
Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 328 ЦК України закріплює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно ж до діючого законодавства, право власності на самочинно побудовані об'єкти набувається не в загальному порядку, а в спеціальному - на підставі рішення суду, прийнятого у відповідності до вимог ст. 376 ЦК Україн.
Осіб чиї права можливо порушувались в результаті розгляду справи не встановлено. Доказів істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм матеріали справи не містить.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Встановлено, що будівлі, їх конструкції знаходяться в нормальному стані, не мають дефектів, що могли б вплинути на їх експлуатацію. Архітектурно-планувальні та конструктивні рішення, реалізовані при будівництві, відповідають функціональному призначенню торгівельного майданчику. Будівлі можуть використовуватись за призначенням.
Також зважаючи на те, що законом, встановлено (ст. 182 ЦК), що на обєкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, право власності виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК), а рішення суду є правовстановлюючим документом.
Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 48, 316, 317, 319, 321, 328, 331, 376, 392 ЦК України, ст. ст.1,3,7,11,15,60,212-215-218,224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВР» про визнання права власності - задовольнити частково.
В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРРИТЄЙЛПАРК» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВР» про визнання права власності відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз