Дата документу 12.10.2017
Справа № 334/4293/17
Провадження № 2/334/2556/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 2007 рокустягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Посилаючись на те, що у звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним, відповідач на теперішній час офіційно працевлаштований, а також узвязку зі змінами у законодавстві України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, просить суд змінити розмір аліментів з твердої грошової суми у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, його представник, проти позову заперечували, посилаючись на те, що діти переважну частину свого часу мешкають разом з батьком, він витрачає кошти на їх харчування, навчання і дозвілля, а тому він взагалі не повинен платити аліменти на їх утриманняна користь позивачки. В подальшому відповідач пояснив, що молодша дочка з літа проживає з ним, до матері повертатися не бажає, а тому підстави для сплати аліментів на її утриманнявідсутні. Висловив сумнів, що отримуючи аліменти у більшому розмірі, позивачка буде використовувати їх не в інтересах дітей. Проти збільшення аліментів на утримання старшої доньки не заперечує, оскільки дійсно вважає суму 200,00 грн. недостатньою для забезпечення розвитку дитини.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 28.04.2001р., 21.07.2007р. шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-КГ №022761.

Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серія І-КГ №023433 та серія І-КГ №094873 відповідно.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27.09.2007 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у сумі 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 14.09.2007, і до досягнення дітьми повноліття.

Належних доказів того, що на теперішній час рішення суду про стягнення аліментів перебуває на виконанні у державній виконавчій службі, позивачем не надано. Із заробітної плати відповідача аліменти не стягуються. Довідка відділу Великолепетиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 21.09.2017р. підтверджує лише, що з березня по серпень 2017 року ОСОБА_1 аліменти від ОСОБА_2 не отримувала.

Позивачка посилається на те, що вказана сума аліментів є недостатньою для належного забезпечення дітей, відповідач надає кошти на утримання дітей самостійно, на власний розсуд, додаткові витрати на їх утримання здійснює без урахування першочергових потреб дітей.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, з якими також погодився відповідач і його представник, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. На даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2007 роком, змінився вік дітей, а відповідно зросли потреби у їх забезпеченні необхідним для проживання, харчування, освіти, розвитку. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом, а відтак її утримання потребує постійних додаткових витрат.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Ця позиція знайшла своє закріплення у ч. 3 ст. 181 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017, якою встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання його дітей суд виходив з того, що відповідач ніде не працював, мав нерегулярний дохід, а тому визначив аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину.

На теперішній час позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач працює в ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», отримує стабільну заробітні плату, його сукупний дохід за останні 6 місяців становив 54938,52 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи від 19.09.2017р. №03-40/111.

Це дає підстави розмір аліментів на утримання дітей визначити у частці від його заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Заперечення відповідача проти збільшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зводяться до того, що перестали існувати підстави для сплати аліментів на її утримання, оскільки останнім часом дочка проживає разом з ним.

Допитані за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проживають по сусідству з відповідачем, пояснили, що діти на вихідні дні приїжджали до батька, він про них піклується, дочка ОСОБА_7 останні два місяці проживає у батька постійно, у будинку, який відповідач наймає, є умови для проживання дитини.

Позивачка пояснила, що дочка ОСОБА_7 висловлює бажання проживати разом з батьком, однак він проживає один, його робота повязана з тривалими відрядженнями (іноді понад місяць), а тому питання щодо визначення постійного місця проживання дочки з батьком є спірним і остаточно не вирішено.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідач не звертався з вимогою про звільнення його від сплати аліментів на утримання дочки, а лише заперечує проти збільшення розміру аліментів на її утримання.

З урахуванням цього, за наявності підстав для стягнення аліментів на утримання двох дітей, які відповідачем не оспорені, за наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів та з урахуванням вимог закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є необґрунтованими.

Щодо інших доводів відповідача суд зазначає, що згідно ст. 179 СК України,аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється у випадках і порядку, визначених ст. 186 СК України.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, сімейне та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні інших осіб, та приймає до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених судом обставин судвизначає аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, яка буде стягуватися з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 174, 209, 212 ЦПК України, cуд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27.09.2007, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в дохід держави у сумі 640,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.