АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № -5139/03 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/694/К/17 суддя Ваврушак Н.М.
Категорія № 81 (2) Доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції щодо відновлення виконавчого провадження та просив скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження № 19905393 від 28.03.2011 року.

Ухвалою Жовтневогорайонного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2016 року скарга задоволена, визнано дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області щодо відновлення виконавчого провадження № 19905391 - противоправними.

Скасовано Постанову про відновлення виконавчого провадження № 19905391 від 28.03.2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 посилаючись на те, що ним був пропущений строк на звернення із даною скаргою до суду, про що вона не могла зауважити в суді першої інстанції, оскільки не була залучена до участі у розгляді скарги.

Вказує на те, що із скасуванням постанови про відновлення виконавчого провадження, рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини виконано не буде, чим будуть порушені як її права, так і права дитини, а ОСОБА_3 ухилиться від його обов'язку сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в Жовтневому відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-5139, який видано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.10.2003 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5, 1992 року народження.

18.06.2010 року ОСОБА_1 надала заяву до начальника Жовтневого відділу ДВС з проханням прийняти до виконання виконавчий лист про стягнення аліментів.

28.12.2010 року ОСОБА_1 надала заяву до начальника Жовтневого відділу ДВС з проханням припинити стягнення аліментів у зв'язку з повноліттям дитини та не рахувати заборгованість.

28.03.2011 року ОСОБА_1 надала заяву до начальника Жовтневого відділу ДВС з проханням поновити виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дитини.

Державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС постановою від 28.03.2011 року відновлено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-5139 виданого 20.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції по винесенню постанови про відновлення виконавчого провадження № 19905391 від 28.03.2011 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із скарги ОСОБА_1, яка подана ним до суду першої інстанції 12.10.2016 року, останній окрім визнання неправомірними дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, просив поновити йому строк на оскарження постанови про відновлення виконавчого провадження від 28.03.2011 року.

Відповідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод , у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, судом першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_1, не було вирішено питання щодо поновлення строку на подачу вказаної скарги, що є процесуальним порушенням, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді скарги ОСОБА_1 судом першої інстанції безпідставно не вирішено питання про залучення до участі у справі, у якості заінтересованої особи, стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_1

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено процесуальний порядок розгляду скарги, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду має бути скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення скарги, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2016 року - скасувати.

Матеріали скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області повернути до суду першої інстанції для вирішення скарги, відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: