Справа №489/2500/17
Провадження №2/489/1642/17
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

30 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом Дяченка ОСОБА_2 до Дяченка ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №1 по вулиці Зелена в місті Миколаєві, оскільки відповідач більше року за місцем реєстрації не проживає, не приймає участі в утриманні житла, а реєстрація його місця проживання перешкоджає позивачу здійснити продаж будинку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що заінтересовані у придбанні будинку особи відмовляються від його купівлі із зареєстрованими в ньому мешканцями; відповідач у судове засідання не зявився.

Згідно копії договору дарування жилого будинку від 17 квітня 1998 року позивач є одноосібним власником будинку №1 по вулиці Зелена в місті Миколаєві.

Згідно копії будинкової книги та відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 12.07.2011 року зареєстровано місце проживання Дяченка ОСОБА_3 в м.Миколаєві по вул.Зелена, 1.

Згідно ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Лист начальника Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 11.01.2017 року та висновок дільничного інспектора від 10.01.2017 року з приводу перевірки непроживання відповідача у будинку є недопустимими доказами, оскільки встановлення фактів, які мають юридичне значення, здійснюється судом і не належить до компетенції поліції.

Однак, враховуючи, що реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає реалізації останнім права розпорядження власним майном, зокрема шляхом його відчуження, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

На підставі ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 15, 88, 214-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування будинком №1 по вулиці Зелена в місті Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дяченка ОСОБА_2 640 грн.00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя