Справа № 449/1205/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Баран П.Д.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із-за неможливості спільного проживання та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про виселення із-за неможливості спільного проживання та зняття з реєстрації з квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1, мотивує тим, що відповідач є його сином, який вчиняє постійні сварки, погрожує фізичною розправою, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, створює жахливі умови для проживання.

Представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних відомостей за матеріалами справи.

Тому керуючись ст.224 ЦПК України, у відповідності до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

П. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.) передбачено, що підставою зняття з реєстрації місця проживання особи, може бути також рішення суду про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Довідкою Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області від 30.10.2017 року, встановлено що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, до кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.4 та ч.5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

За ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першої ст.383 ЦК України встановлено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 30, 57, 60, 185, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 із-за неможливості спільного проживання.

На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд до Перемишлянського районного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_4