Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

при секретарі Голота О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, в якому зазначає, що вона 03.05.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона вдруге одружилася і ї чоловік ОСОБА_5 є учасником АТО, якому запропонували оздоровити доньку влітку 2017 року в Республіці Польща. На неодноразові звернення до відповідача отримати дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон не представилося можливим, оскільки він був відсутній за місцем свого проживання. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить надати її дозвіл на оформлення документів та на виїзд її доньки в республіку Польща на оздоровлення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем донька проживає разом з нею. Вона матеріально утримує її, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток і хоче повезти доньку в Польщу на оздоровлення. Вона неодноразово приходила до відповідача. щоб він надав її дозвіл, однак його ніколи не було вдома. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті "Вінниччина". Заперечень суду не надав.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) судом встановлено. що сторони 18.03.2010 року свій шлюб розірвали. Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6) судом встановлено. що її батьками ОСОБА_4. та ОСОБА_7 Із довідки Літинської селищної ради за №718 від 07.03.2017 року (а.с.7) судом встанволено, що ОСОБА_2 включена до списку дітей на поїздку до республіка Польща на оздоровлення влітку 2017 року. Із копії свідоцтва про шлюб судом встановлено, що ОСОБА_1 03.07.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_5 Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724) Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, на підставі положень Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Конвенції про права дитини суд вважає необхідним позов задовільнити частково.

Згідно ухвали ВССУ від 16 березня 2016 р. у справі 6-33303ск15 встановлено можливість ухвалення судом рішення на разовий виїзд без згоди батька, не позбавленого батьківських прав та, що надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечитиме вищевказаним нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Враховуючи ту обставину, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості й не порушить прав відповідача батька і не позбавить останнього можливості брати участь у вихованні неповнолітньої дочки, тому суд вважає необхідним надати дозвіл на офомлення документів та на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди батька ОСОБА_2 а саме в республіку Польщі на оздоровлення влітку 2017 року .

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,130,212,213,214,215 ЦПК України і на підставі ст.ст.150,153,157 Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, Конвенцією про права дитини, ухвалою ВССУ від 16 березня 2016 р. у справі 6-33303ск15, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди батька ОСОБА_2 а саме в республіку Польщі на оздоровлення влітку 2017 року.

Копію заочного рішення протягом 3 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович