Номер провадження: 22-ц/785/623/17Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, Білгород-Дністровський відділ Державної реєстраційної служби про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу садового будинку, визнання покупцем за договором купівлі-продажу, витребування садового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

05.01.2016 року ОСОБА_2 в особі представника звернувся із позовом про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від 08.07.2003 року садового будинку та земельної ділянки розміром 0,069 га у садовому товаристві «Прибой» смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у частині визначення покупця із визнанням позивача покупцем за цим договором і витребування садового будинку.

Позов обґрунтовано тим, що спірний дачний будинок і земельну ділянку у 2003 році придбав позивач, який сплатив кошти продавцю і з 2003 року до 2007 року постійно користування дачним будинком та земельною ділянкою. У 2007 році позивач важко захворів, проходив курс лікування і наприкінці 2012 року йому стало відомо про укладення оспорюваного правочину.

Посилаючись на те, що оспорюваний правочин є частково недійсним, оскільки у договір мав бути «вписаний» він, оскільки саме він купував дачний будинок разом із земельною ділянкою, сплачував за нього грошові кошти, позивач в особі представника просив позов задовольнити.

Представники позивача підтримали позов у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_3 не приймала участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 20.09.2016 року позов визнала, підтвердила факт того, що позивач передавав їй кошти на придбання дачного будинку і земельної ділянки, разом з тим, не змогла пояснити чому у договорі покупцем значиться не позивач, а відповідачка ОСОБА_3

Треті особи і їх представник не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2016 року у позові відмовлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2016 року внесені виправлення у резолютивну частину рішення стосовно строку та порядку оскарження рішення суду від 19.10.2016 року (а.с.137а,137б).

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків сулу обставинам справи, наявність підстав для визнання правочину недійсним, зокрема у звязку з тим, що приватний нотаріус ОСОБА_5 скоїла злочин, оскільки згідно реєстру нотаріальних бланків на бланку ВАМ № 085790 від 08.07.2003 року було вчинено не договір купівлі-продажу дачної будівлі та земельної ділянки, а довіреність, крім того, у подальшому 30.09.2009 року нотаріус видала дублікат договору купівлі-продажу від 08.07.2003 року.

Представник позивача, відповідачі, треті особи і їх представники не зявились у засідання колегії суддів, сповіщались про розгляд справи апеляційним судом на 22.06.2017 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про врученням поштових відправлень.

Представник позивача повторно не зявилась у засідання колегії суддів із посиланням на участь в іншій справі (а.с.185,201).

Зважаючи на те, що представник позивача повторно не зявилась у засідання колегії суддів із посиланням на участь в іншій справі і не надала доказів про поважність відсутності 22.06.2017 року, беручи до уваги, що неявка сторін або осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ст. 305 ч.2 ЦПК України), колегія суддів не вбачає перешкод для розгляду справи 22.06.2017 року, зокрема за відсутності представника позивача.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 в особі представника звернувся із позовом про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від 08.07.2003 року садового будинку та земельної ділянки розміром 0,069 га у садовому товаристві «Прибой» смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у частині визначення покупця із визнанням позивача покупцем за цим договором і витребування садового будинку (а.с.1-4).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів своїх вимог стосовно того, що правочин купівлі-продажу укладався з участю позивача і що позивач був покупцем за правочином (а.с.128-135).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

У суді оспорено правочин, який укладено 08.07.2003 року в нотаріальній конторі, продавцем за правочином зазначена ОСОБА_4, а покупцем ОСОБА_3 (а.с.5-7,92).

За договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст.224 ч.1 ЦК України в редакції 1963 року).

Станом на час укладення оспорюваного правочину, відповідно до ст.ст. 34, 41, 42 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час укладення правочину), нотаріальні дії вчинялись в певних приміщеннях, в окремих випадках поза цими приміщеннями, після їх оплати і в день подачі нотаріусу всіх необхідних документів для вчинення правочину.

З метою вчинення нотаріальної дії нотаріус повинен встановити особу, його представника на підставі паспорта або за іншими документами, які виключають сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус також зясовує дієздатність громадян і перевіряє правоздатність юридичної особи, які беруть участь в угодах. Тексти нотаріально посвідчених угод мають бути викладені ясно і чітко, прізвища, імена та по-батькові громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання.

Зважаючи на те, що оспорюваний правочин укладено в нотаріальній конторі, зазначає сторони договору купівлі-продажу і містить відомості, необхідні для вчинення нотаріальної дії та посвідчення правочину, позивач, як покупець, не зазначений стороною цього договору, а продавець за договором ОСОБА_6 памятає лише обставини передачі грошових коштів і не памятає обставин укладення правочину, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч.4 ЦПК України), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання правочину недійсним у частині покупця за оспорюваним правочином.

Правильним є і висновок суду стосовно того, що належним відповідачем за вимогами про витребування майна є ОСОБА_7, яка на підставі договору дарування від 13.02.2010 року стала власником будинку і земельної ділянки в СТ «Прибой», будинок №935/935«а», смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.9,10,17,63,64).

Доводи представника позивача у скарзі про те, що: продавець ОСОБА_6 підтвердила факт передачі грошових коштів і продаж садового будинку позивачу; приватний нотаріус ОСОБА_5 стверджувала, що ніколи не бачила ОСОБА_3; при перевірці встановлено, що на бланку ВАМ № № 085790 в дійсності була вчинена довіреність, а не оспорюваний договір купівлі-продажу; нотаріус фактично скоїла злочин не заслуговують на увагу з таких підстав.

Сам по собі факт визнання позову одним з відповідачів у даній справі, в силу ст. 174 ч.4 ЦПК України, не є обовязковою підставою для задоволення позову, оскільки визнання ОСОБА_6 позову суперечить встановленим обставинам і наданим доказам.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зокрема, у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч.1 ЦПК України).

Судом першої інстанції вирішувались заявлені позивачем вимоги про визнання правочину частково недійсним з підстав того, що саме він є покупцем за договором купівлі-продажу.

В суді першої інстанції не заявлялись та не вирішувались вимоги позивача про визнання правочину недійсним у повному обсязі з підстав невідповідності його вимогам закону або укладеного з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Факт скоєння особою злочину встановлюється лише на підставі вироку суду.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Судження суду першої інстанції в рішенні стосовно строків позовної давності (а.с.134), у даному випадку не є підставою для скасування або зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_8

ОСОБА_9