АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Крижанівської Г.В., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

в с т а н о в и л а :

у квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій, з урахуванням уточнень, просила визнати дії державного виконавця ДВС Дарницького району Єрмакової О.А. неправомірними; скасувати постанову про арешт автомобіля «Хонда аккорд» 2006 року випуску д.н. НОМЕР_1, який належить їй на праві власності, повернути їй цей автомобіль та зобов`язати відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дарницькому районі м. Києва відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт.

В обгрунтування скарги посилалася на те, що державний виконавець неправильно обрав спосіб виконання рішення суду про стягнення з неї на користь ПАТ «Альфа-Банк» 13 132, 32 доларів США, оскільки вона пропонувала продати предмет застави та від виручених коштів погасити заборгованість.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.05.2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Справа № 753/7079/17 Апеляційне провадження № 22-ц-796/7549/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення скарги. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не взяв до уваги, що вона не отримувала жодних повідомлень про існування виконавчого провадження, постанови про арешт автомобіля, пропозиції добровільного виконання рішення суду. Про їх існування дізналася лише тоді, коли не знайшла автомобіля на місці перебування по вул. Драгоманова, 14 а та викликала поліцію. Крім того, в автомобілі знаходились її особисті речі та грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення заявника, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Обставин щодо порушення державним виконавцем прав боржника як сторони виконавчого провадження не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмаковою O.A. на підставі ст. ст. 3,4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 06.02.2017 року про відкриття виконавчого провадження (провадження ВП № 53339879) по виконанню виконавчого листа № 753/2044/16, виданого 09.12.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 користь ПАТ «Альфа-Банк» 13 132, 32 доларів США, згідно поданої заяви ПАТ «Альфа- Банк» про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2017 року. Копія постанови була направлена сторонам виконавчого провадження, у тому числі і ОСОБА_1, за адресою, вказаною у виконавчому листі.

17.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника - автомобіля «Хонда», д.н. НОМЕР_1.

Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про розшук зазначеного автомобіля.

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції у м. Києві вказаний автомобіль поставлено на облік ІС «Відеоконтроль-Рубіж» у розшук.

Згідно з постановою від 24.03.2017 року про опис та арешт майна боржника цей автомобіль описано та на нього накладено арешт, призначено відповідального зберігача.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснити заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 цього Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або окремі речі.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому листі (цю ж адресу апелянт вказує у апеляційній скарзі), а тому доводи апеляційної скарги про те, що боржник не знала про відкриття виконавчого провадження колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що боржник була позбавлена права на добровільне виконання рішення суду, оскільки ухвалою від 25.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення суду було повернуто, проте остання заяву про скасування заочного рішення не подавала та за бажанням мала можливість виконати рішення суду у добровільному порядку навіть до відкриття виконавчого провадження. До того ж у апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що у автомобілі знаходилося 10 000 доларів США. Про будь - які обставини, які заважали виконати рішення у добровільному порядку за наявності таких грошових коштів апелянт не вказує.

Крім того, п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач просив накласти арешт та оголосити розшук майна боржника, а саме автомобіля «Хонда Акорд» д.н. НОМЕР_1 та додав копію договору застави від 10.01.2007 року, предметом якого є цей автомобіль.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що державний виконавець діяв відповідно до вимог закону та порушень прав боржника при винесенні постанови про арешт майна боржника не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 запропонувала стягувачу дозволити їй продати автомобіль, а кошти, виручені від його продажу передати на погашення боргу не впливають на висновки суду, оскільки сторони виконавчого провадження не позбавлені права укласти мирову угоду щодо виконання рішення суду. Проте, такі обставини не є підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді