АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеус А.М.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 14 квітня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Подільського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вказувала, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без руху та надав строк для усунення недоліків, зазначивши такі недоліки, які не можливо виконати.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з неможливістю з'явитись в судове засідання.

Оскільки розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду обмежений процесуальними строками, а також ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів, незважаючи на подане позивачем клопотання про перенесення розгляду справи, вважала можливим розглянути справу у даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Подільського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди.

Справа № 754/7160/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6707/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя виходив з того, що позивачем не зазначено доказів визначення підсудності вказаної цивільної справи Апеляційним судом м. Києва Деснянському районному суду м. Києва. Крім того, позовна заява всупереч ст. 119 ЦПК України не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів завдання позивачу з боку відповідача шкоди внаслідок незаконного позбавлення її волі на три роки. Також в позовній заяві не зазначено доказів на обґрунтування розміру завданої шкоди, а саме плати за комунальні послуги, за послуги адвоката та розміру моральної шкоди.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 14 квітня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з розпискою про вручення, ухвала отримана позивачем 15 лютого 2017 року. Оскільки станом на 14 квітня 2017 року позивачем заяву про продовження строку для усунення недоліків не подано, недоліки викладені в ухвалі суду від 02 лютого 2017 року не усунуто, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання позовної зави неподаною.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його таким, що відповідає матеріалам справи та положенням процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи, 15 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали від 02 лютого 2017 року про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, що підтверджується її особистою розпискою.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, ім'я (найменування) позивача і відповідача; їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Однак, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, викладену у позовній заяві, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 7 Постанови Пленуму № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, ухвалою від 02 лютого 2017 року суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1, оскільки виправленої позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України (тобто позовної заяви у виправленій редакції), позивач не подала та викладені в ухвалі від 02 лютого 2017 року недоліки позовної заяви не усунула.

Враховуючи, що в порушення ст. 119 ЦПК України, позивач не виклала зміст позовних вимог, з їх обґрунтуванням та зазначенням, яким саме рішенням, діями чи бездіяльністю порушені її права із посиланням на докази на підтвердження даних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді від 14 квітня 2017 року є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає положенням процесуального закону.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність постановленої ухвали не впливають.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 14 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: