ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7229/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Макіїввугілля" про стягнення грошової суми у грошовій одиниці "грв" за час затримки розрахунку при звільненні,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вважаю, що вказану заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: судовий збір не сплачено у повному обсязі, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову за вищевказану позовну вимогу немайнового характеру - відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір"; не визначено автентичну назву грошової одиниці щодо вказаного стягнення, в тому числі, враховуючи, що і при розрахунку вказаної суми у позові у довільному порядку застосовується скорочення як грн. так і грв. і обґрунтування цього відсутнє.

Посилаючись на положення ст.82 ЦПК України, позивач просив відстрочити сплату та звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на не виплату йому заробітної плати відповідачем, при цьому позивачем не надано доказів щодо наявності в нього інших банківських рахунків та вкладів, рухомого та нерухомого майна або доходів від такого майна, а також щодо розміру інших його доходів, а також доходів членів його родини.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з правовим висновком, викладеним в Постанові від 30 листопада 2016 року cудових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-1121цс16: "…на момент звернення до суду з позовною заявою позивач звільнявся від оплати судового збору (станом на січень 2015 року) згідно з чинною на той час редакцією пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим станом на день подання позивачем касаційної скарги (6 лютого 2016 року) такої пільги він уже не мав, оскільки на цей час діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

З огляду на зазначене у справі, яка переглядається, установивши, що на час подання касаційної скарги була чинною редакція Закону України «Про судовий збір», за пунктом 1 частини першої статті 5 якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, касаційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що особа, яка подала касаційну скаргу, не звільнена від сплати судового збору".

Отже, враховуючи викладене, вважаю, що розмір судового збору, який позивач має сплатити до відкриття провадження по справі, належить залишити у сумі, встановленій діючим законодавством, без звільнення та відстрочення щодо його сплати, зокрема враховуючи, що вказана вимога позивача є безпідставною та такою що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу належить надати строк для виконання зазначених вимог.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства "Макіїввугілля" про стягнення грошової суми з наданням заявнику строку для виправлення недоліків терміном 5 днів, з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: