У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Сумської митниці Державної фіскальної служби України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, про стягнення незаконно сплаченої суми за касаційними скаргами Сумської митниці Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України на рішення апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був інвалідом війни другої групи. Вона як єдиний спадкоємець за заповітом після його смерті своєчасно звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Зазначала, що згідно із Законом України «Про гуманітарну допомогу» за життя ОСОБА_4 через головне управління соціального захисту населення Сумської області був забезпечений автомобілем «Ореl», 1998 року випуску, який був визнаний гуманітарною допомогою. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни», який набрав чинності 6 червня 2015 року, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід забезпечений через органи соціального захисту населення, за бажанням спадкоємців, членів сім'ї, передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Проте 10 червня 2015 року Сумською митницею Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) їй була виписана уніфікована митна квитанція № 657055, за якою сума податків та зборів становила 28 016 грн 73 коп. і які були нею сплачені 11 червня 2015 року.

Наказом від 22 червня 2015 року № 646 Міністерство соціальної політики України зобов'язало департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації та інших областей передати у власність членам сімей померлих інвалідів, які були забезпечені легковими автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, у зв'язку зі сплатою податків і зборів, зокрема автомобіль «Ореl», 1998 року випуску, визнаний гуманітарною допомогою, після смерті інваліда ОСОБА_4 Згодом їй стало відомо, що зазначений автомобіль мав передаватися у власність безоплатно, тобто без сплати податків та зборів, а тому вона звернулася до Сумської митниці ДФС України, до департаменту соціального захисту населення із вимогою про повернення їй безпідставно сплачених коштів. Однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що рішення Міністерство соціальної політики України стосовно передачі їй у власність транспортного засобу зі сплатою зборів та податків було прийняте до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2015 року № 803, якою були внесені відповідні зміни до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями. Вважала, що відмова передати їй автомобіль безоплатно та повернути сплачені нею податки та збори не відповідає вимогам закону.

У зв'язку з цим позивач просила суд стягнути з Державної казначейської служби України на її користь 28 016 грн 73 коп., сплачених без законної правової підстави, шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, а також понесені судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 1 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання з єдиного казначейського рахунку 28 016 грн 73 коп.

У касаційних скаргах, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, Сумська митниця Державної фіскальної служби України та Державна казначейська служба України просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що норма права, яка набрала чинності 6 червня 2015 року, передбачає безоплатну передачу після смерті інваліда автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Однак таке рішення про безоплатну передачу ОСОБА_3 автомобіля центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, не приймалось, а наказ Міністерства соціальної політики України від 22 червня 2015 року № 646 «Про передачу легкових автомобілів, визнаних гуманітарною допомогою», за яким позивачці передано у власність автомобіль «Opel» у зв'язку із сплатою податків і зборів, позивачем не оскаржувалось і не скасоване.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону, а наданим доказам суд надав належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й задовольняючи позов ОСОБА_3, виходив із того, що закон має вищу юридичну силу порівняно з нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, відтак, відсутність рішення органу виконавчої влади щодо безоплатної передачі автомобіля не позбавляє позивачку права згідно зі ст. ст. 1212 ЦК вимагати повернення безпідставно сплачених податків та зборів за передачу їй у власність автомобіля, оскільки на час смерті інваліда, ОСОБА_4, набрав чинності закон, який скасовує сплату таких податків та зборів спадкоємцями померлого інваліда.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

24 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації із заявою про передачу їй у власність автомобіля «Opel», 1998 року випуску, визнаного гуманітарною допомогою, яким був забезпечений через головне управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації інвалід війни другої групи ОСОБА_4

10 березня 2015 року департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації звернувся до комісії з гуманітарної допомоги при Міністерстві соціальної політики України з проханням прийняти рішення відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» про передачу ОСОБА_3 у власність вказаного автомобіля.

Листом від 24 квітня 2015 року Міністерство соціальної політики України повідомило про відсутність матеріалів про сплату податків і зборів стосовно переоформлення автомобіля і заяв від інших членів сім'ї щодо відмови від права власності на автомобіль на користь ОСОБА_3

8 травня 2015 року Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації листом № 04-02/2102-п просив Сумську митницю ДФС України провести нарахування установлених законодавством податків і зборів, надати ОСОБА_3 реквізити рахунків для зарахування сум коштів митних платежів та надіслати письмове підтвердження про сплату коштів для отримання дозволу від Міністерства соціальної політики на переоформлення автомобіля у власність ОСОБА_3

10 червня 2015 року ОСОБА_3 добровільно сплатила за виписаною квитанцією податки за митне оформлення товару в сумі 28 016 грн 73 коп. за легковий автомобіль марки «Opel», 1998 року випуску.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 22 червня 2015 року № 646 прийнято рішення про передачу у власність членам сімей померлих інвалідів, які були забезпечені легковими автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, автомобілів згідно з додатком, в тому числі автомобіль марки «Opel», 1998 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, ОСОБА_3, у зв'язку зі сплатою податків і зборів.

25 червня 2015 року Департамент соціального захисту населення видав ОСОБА_3 довідку на перереєстрацію автомобіля.

10 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Сумської митниці ДФС України із заявою про повернення коштів, сплачених за митне оформлення автомобіля, з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни», який набрав чинності 6 червня 2015 року.

Листом від 24 вересня 2015 року Сумська митниця ДФС України повідомила ОСОБА_3, що починаючи з 6 червня 2015 року, безоплатна передача у власність автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення. Повернення коштів, сплачених нею для передачі автомобіля у власність, буде означати фактично безоплатну передачу транспортного засобу, яка можлива лише за рішенням органу виконавчої влади, а тому для повернення коштів, сплачених для передачі у власність автомобіля, необхідно надати рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, зі змісту якого можна встановити відсутність підстав станом на 10 червня 2015 року, які б перешкоджали безоплатній передачі автомобіля.

Листом від 31 грудня 2015 року № 406/24/217-15 Міністерство соціальної політики України на звернення ОСОБА_3 повідомило, що рішення Міністерства соціальної політики України «Про передачу легкових автомобілів, визнаних гуманітарною допомогою» від 22 червня 2015 року №646 (п. 4) стосовно передачі у власність члену сім'ї інваліда транспортного засобу «Opel» у зв'язку зі сплатою податків і зборів було прийнято до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2015 року № 803, якою внесені зміни до абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Згідно зі ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», в редакції чинній на час смерті ОСОБА_4, забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий у їх власність безкоштовно.

Законом України «Про внесення змін до деяких актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни», який набрав чинності 6 червня 2015 року, чч. 2, 3 ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» викладено в новій редакції та визначено, що автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, після смерті інваліда за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, передається спадкоємцям безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідні зміни до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями були внесені постановою Кабінетом Міністрів України від 7 жовтня 2015 року № 803.

Проте апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи та не застосував до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню.

При цьому апеляційний суд не врахував, що рішення Міністерства соціальної політики України, на підставі якого була здійснена передача автомобіля ОСОБА_3, позивачкою не оскаржувалось і було прийнято на підставі чинного на той час Порядку про забезпечення інвалідів автомобілями. А чинного рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері соціального захисту населення, про безоплатну передачу у власність ОСОБА_3 спірного автомобіля не приймалось.

Крім того, колегія суддів виходить із того, що суд апеляційної інстанції застосував положення ст. 1212 ЦК України, яка регулює повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави. Проте відповідачем отримані кошти не безпідставно, а відповідно до чинного законодавства, а згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Сумської митниці Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2016 року скасувати, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 1 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик