АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 664/2411/14-ц Головуючий в І інстанції Заславець Н. В. Провадження №22-ц/791/1150/17 Доповідач: Воронцова Л. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 червня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, зазначивши, що на виконанні ВДВС перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-650, виданого 26 березня 2007 року Новокаховським місцевим судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь на користь ОСОБА_7 аліментів на дитину.

Посилаючись на те, що аліментні зобовязання боржником не виконані, заборгованість на момент звернення з поданням становить 18 407,30 грн, майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, просив тимчасово обмежити ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 червня 2014 року подання задоволено частково, тимчасово обмежено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за межі України за паспортом громадянина України до виконання зобовязань за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області за № 2-650. В іншій частині у задоволенні подання відмовлено за його необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діюча від імені ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з факту умисного ухилення ОСОБА_6 від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а тому вважав можливим тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є боржником у виконавчому провадженні № 23509718, відкритому державним виконавцем ВДВС Цюрупинського РУЮ у Херсонській області постановою про відкриття виконавчого провадження від 28 квітня 2007 року на підставі виконавчого листа № 2-650 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 3, 4/.

Згідно довідки розрахунку ДВС станом на 01 червня 2014 року рахується заборгованість ОСОБА_6 за аліментними зобовязаннями в розмірі 18 407,35 грн /а. с. 5/. З цієї ж довідки вбачається, що боржником на виконання вказаних зобовязань сплачено 7 403,00 грн.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З аналізу норм права, що регулюють вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вбачається, що під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (хвороба, відсутність заробітку та інших доходів, тощо).

Отже, приймаючи до уваги той факт, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, колегія суддів вважає висновок про доведеність факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань та наявність підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України передчасним та необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 червня 2014 року скасувати та постановити нову.

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за кордон, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підписОСОБА_1
Судді: підпис підписОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: Копія ухвали оформлена 23 червня 2017 року Ухвала набрала законної сили 22 червня 2017 року

Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_1 ОСОБА_4