Справа № 211/2568/17
Провадження № 2/211/1561/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 червня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

у відсутність:

позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 міської ради (представництво інтересів представляє виконком Довгинцівської районної в місті ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин встановлення факту проживання однією сім`єю, який в подальшому уточнив, вказавши, що з 12 березня 1996 року він перебував у фактчиних шлюбних відносинах з гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 червня 2016 року ОСОБА_5 померла.

В період з 12 червня 1996 року по 25 червня 2016 року вони мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1, однією сімєю як чоловік та дружина і вели сумісне господарство. Разом з ними також жив син ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

08 листопада 2016 року ОСОБА_6 помер. За вищевказаною адресою він мешкав з 12 березня 1996 року та до настання смерті.

Квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності йому, його сину ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрилася спадщина на вищевказану квартиру.

Таким чином він має право спадкування майна, що належало ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як спадкоємець четвертої черги. Інших спадкоємців немає.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, однак нотаріус своєю постановою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як не підтверджено факт проживання однією сімєю з померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 більше пяти років до дня відкриття спадщини, та не підтверджено факт родинних відносин між померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_5, у звязку з чим він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав, тому просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 червня 2016 року є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 листопада 2016 року, та встановити факт проживання однією сім'єю з веденням спільного господарства не менше пяти років до моменту відкриття спадщини між ОСОБА_5, яка померла 25 червня 2016 року, та ОСОБА_6, який помер 08 листопада 2016 року.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, його представники ОСОБА_1, та ОСОБА_2, кожний окремо позовну заяву підтримали покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 червня 2016 року є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 листопада 2016 року, та встановити факт проживання однією сім'єю з веденням спільного господарства не менше пяти років до моменту відкриття спадщини між ОСОБА_5, яка померла 25 червня 2016 року, та ОСОБА_6, який помер 08 листопада 2016 року.

ОСОБА_4 міська рада звернулися до суду з поясненням у якому зазначили, що на підставі Рішення ОСОБА_4 міської ради від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» представництво їх інтересів здійснюється представниками відповідних виконкомів районних у місті рад, просять розглянути справу за участі представника виконкому Довгинцівської районної в місті ради.

Представник виконкому Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_8 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень не має та при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши представників позивача, свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позивачу необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 25 червня 2016 року померла ОСОБА_5 у віці 88 років, 08 листопада 2016 року помер ОСОБА_6 у віці 67 років (а.с. 8, 9 - копії свідоцтв про смерть), з якими позивач мешкав однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_3 (колишня вул. Будьонного) у м. Кривому Розі у період з 12 березня 1996 року по момент смерті відповідно, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного. Підтвердженням чого є договір міни від 12 березня 1996 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5, її син ОСОБА_6, ОСОБА_3 та його син ОСОБА_7 стали співвласниками вищевказаної квартири (а.с. 5 - копія договору). Також з довідки від 03.04.2017 року виконкому Довгинцівської районної в місті ради, вбачається факт проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 однією сім`єю за вищевказаною адресою (а.с. 15 копія довідки ).

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно та майно, яке він прийняв, але не оформив після померлої ОСОБА_9 а саме у вигляді частки вищевказаної квартири (а.с. 5 - копія договору міни).

Після звернення до державного нотаріуса Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_10 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, так як не підтверджено факт проживання однією сімєю з померлим 08 листопада 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 більше пяти років до дня відкриття спадщини, та не підтверджено факт родинних відносин між померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 34 - постанова ).

Інших спадкоємців не має.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, кожний окремо, також підтвердили, що заявник ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишня вул. Будьонного) у м. Кривому Розі з 1996 року. Вони разом вели спільний сімейний бюджет та спільне господарство, дбали та піклувалася один про одного. Та підтвердили той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є між собою сином та матір'ю.

Суд визнає достовірність свідчень вказаних свідків, оскільки вони тривалий час знають позивача. Свідчення свідків не суперечать свідченням позивача, а також доказам, які є в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2ст. 3 СК України проте, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 листопада 2016 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 червня 2016 року однією сімє'ю з 1996 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олександра Васякіна (колишня вул. Будьонного)АДРЕСА_4 на день відкриття спадщини, тобто не менше пяти років та факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як матері та сина, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що підтвердити вищевказані факти у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, оскільки встановлення даних фактів породить для позивача певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даних фактів не існує.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 червня 2016 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 листопада 2016 року є між собою матір'ю та сином.

Встановити факт постійного проживання, не менше пяти років ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, із ОСОБА_6, який помер 08 листопада 2016 року та ОСОБА_5, яка померла 25 червня 2016 року за адресою:м. Кривий Ріг, вул. Олександра Васякіна (колишня вул. Будьонного)АДРЕСА_4 на день відкриття спадщини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_14