АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

19 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики грошових коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року,

встановила:

у лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 115 067 грн. 12 коп. за Договором позики від 01.02.2016 р.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 р. позов було задоволено - стягнуто з відповідача суму заборгованості та судовий збір.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено 01.02.2016 р. Договір позики, за умовами якого він передав в борг ОСОБА_2 гроші в сумі 4 152 дол. США, що становило за курсом продажу доларів в ПАТ КБ «Приватбанк» 111 688 грн. 80 коп. на строк до 01.02.2017 р. Повернення суми боргу мало відбуватись за курсом продажу дол. США в ПАТ КБ «Приватбанк» на день повернення суми. Оскільки відповідач не повернула суму боргу, позивач просив стягнути з неї заборгованість в сумі 115 010 грн. 40 коп. за курсом продажу дол. США, в ПАТ КБ «Приватбанк» - 27 грн. 70 коп. за 1 дол. США, а також 3% річних за 5 днів прострочення - 56 грн. 72 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 р. позов було задоволено - стягнуто з відповідача суму заборгованості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач умови укладеного договору позики не виконала та стягнув заборгованість в розмірі 115 010 грн. 40 коп.

Суд першої інстанції правильно визначив суму позики в національній валюті за курсом продажу валюти в ПАТ «КБ «Приватбанк» станом на 01.02.2017 р. до ст. 192 ЦК України, в якій закріплено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Умовами договору позики, укладеному між сторонами, було передбачено, що позика передається в сумі 4 152 дол. США, яка має бути повернута з урахуванням курсу продажу долара в ПАТ «Приватбанк» на час повернення позики. В позовній заяві позивач визначив розмір позики, яку просив стягнути в сумі 115 010 грн. 40 коп. за курсом долара в ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 01.02.2017 р. 27 грн. 70 коп. за 1 дол. США.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивач частково визнавала позовні вимоги та визнавала те, що писала наявну в справі розписку про одержання коштів. Доказів про часткове повернення нею суми позики відповідачем не надано.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 давала аналогічні пояснення, визнала свій підпис на розписці, факт укладання договору позики та отримання коштів. На підтвердження факту повернення боргу частинами відповідач доказів не надала.

Судом першої інстанції було визначено суму стягнення у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність боржника за грошовим зобов'язанням і виступає способом захисту майнового права, яке полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора знецінення грошових коштів, належних до сплати кредиторові та нарахування незалежно від вини кредитора і обчислено 3 процентів річних за час прострочення.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 752/2820/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9250/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.