Справа № 2-1515/11 Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/3819/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 26.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2011 року у справі за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Броварської районної ради Київської області, Калинівської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року Броварський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом та просив зобовязати відповідачів сплатити втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені зміною цільового призначення земельної ділянки загальною площею 10,7314 га, яка належить їм на праві власності у розмірі 274 294 грн. до спеціального фонду бюджету Київської обласної ради, Броварської районної ради і Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації від 12 липня 2007 року було погоджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на землі промисловості (складські приміщення) ОСОБА_3, ОСОБА_2 в адмінмежах Калинівської селищної ради за межами населеного пункту. На підставі розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 31 серпня 2007 року затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється з веденням особистого селянського господарства на землі промисловості (будівництво логістичного центру) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах Калинівської селищної ради Броварського району Київської області». Згідно розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення із земель для ведення особистого селянського господарства на земельні ділянки іншого призначення, що є власністю громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розмір втрат становить 274 294 грн. Після затвердження проекту землеустрою розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації та затвердження розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва відповідачі не сплатили втрати сільськогосподарського виробництва у двомісячний термін. На даний час перед бюджетом виникла заборгованість у сумі 274 294 грн. Відповідачі повинні сплатити втрати сільськогосподарського виробництва у розмірі 25% - до спеціального фонду обласного бюджету, 15% - до спеціального фонду районного бюджету і 60% - до спеціального фонду Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2011 року позов Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Броварської районної ради Київської області, Калинівської селищної ради Броварського району Київської області задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом допущено низку порушень норм процесуального права. Так, суд відкрив провадження з порушенням правил підсудності, відповідач не була повідомлена про розгляд справи, заочне рішення було надіслано з порушенням строків. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідні акти про право власності на земельну ділянку видаються відповідачам після здійснення усіх дій та проведення платежів. Відповідачі отримали вказані акти 22 жовтня 2007 року, однак ці обставини судом не досліджувалися та не встановлювалися. Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації № 990 від 12 липня 2007 року було погоджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на землі промисловості (складські приміщення) ОСОБА_3, ОСОБА_2 в адміністративних межах Калинівської селищної ради за межами населеного пункту (а.с.8-9).

На підставі розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 782 від 31 серпня 2007 року затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється з веденням особистого селянського господарства на землі промисловості (будівництво логістичного центру) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах Калинівської селищної ради Броварського району Київської області» (а.с.10).

Згідно розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення з земель для ведення особистого селянського господарства на земельні ділянки іншого призначення, що є власністю громадян: ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що знаходяться в межах Калинівської селищної ради, проведеним ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», розмір втрат становить 274 294 грн. (а.с.11).

22 жовтня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 7,9629 га та 2,7685 га, які розташовані на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, цільове призначення землі промисловості (будівництва логістичного центру) (а.с.141-142).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не сплатили у двомісячний термін розмір втрат сільськогосподарського виробництва.

Однак, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 207 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництв. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 209 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються на спеціальні рахунки відповідних місцевих рад у таких розмірах: Автономній Республіці Крим, обласним радам - 25 відсотків; районним радам - 15 відсотків; міським, сільським, селищним радам - 60 відсотків, міським радам Києва та Севастополя - 100 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 31 серпня 2007 року змінено цільове призначення земельних ділянок, виділених у власність відповідачів, із категорії земель сільськогосподарського призначення на категорію земель промисловості для будівництва логістичного центру.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що прокурор просив зобовязати відповідачів сплатити втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені зміною цільового призначення земельної ділянки загальною площею 10,7314 га. Однак, земельна ділянка вказаною площею відповідачам не виділялася.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 7,9629 га та 2,7685 га. Отже, відповідачам виділені земельні ділянки, які мають різну площу.

Відповідачі не є солідарними боржниками, а тому кожен з них має відшкодувати втрати щодо конкретної земельної ділянки з вирахуванням таких втрат стосовно кожної з них окремо у разі наявності для цього підстав.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор не надав розрахунку заборгованості по втратах сільськогосподарського виробництва окремо стосовно кожної земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, сплачений ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Броварської районної ради Київської області, Калинівської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення земельної ділянки відмовити.

Стягнути з Броварської місцевої прокурори Київської області, місце знаходження вул. Київська, 137, м. Бровари Київської області, на користь ОСОБА_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 433 (чотириста тридцять три гривні), 72 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_4