УХВАЛА

20 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_6 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод в облаштуванні відмостки,

встановила:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2004 року позов задоволено.

Встановлено постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв. м. вздовж несучої стіни будинку АДРЕСА_2, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_6, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для проходу, а також складання будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни будинку, що на праві власності належить ОСОБА_5

Зобов'язано Крижанівську сільську раду Комінтернівського району Одеської області укласти з ОСОБА_5 платний договір сервітуту вказаної земельної ділянки, а також зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в облаштуванні до стіни будинку АДРЕСА_2 відмостки на відстані 1 м. від стіни на рівні рівного майданчика без будь-якого ухилу в сторону житлового будинку ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2004 року та повернуто її заявнику.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_7 просить скасувати ухвали судів апеляційної та касаційної інстанцій з направленням справи на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, а саме статей 292, 297 ЦПК України та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм права.

На обґрунтування заяви ОСОБА_7 надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року та постанову Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що подана заява в частині перегляду постановлених у справі ухвал з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (частина перша статті 354 ЦПК України).

Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження (частина третя статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а також не прийнята з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Перевіривши доводи заявника в частині перегляду ухвалених у справі рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 не є стороною у справі, участі у ній не брав, з самостійними вимогами не звертався та ухваленим судовим рішенням місцевого суду не вирішено питання про його права та обов'язки. Окрім того, касаційний суд зазначив, що ОСОБА_7 відповідно до статті 3 ЦПК України не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у загальному порядку.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року суд виходив з того, що суду апеляційної інстанції було надано копію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, яка набрала законної сили та не була скасована на момент розгляду судом першої інстанції цієї справи, про накладення арешту на кафе з банкетною залою загальною площею 357, 1 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_7, однак Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 15 вересня 2015 року, яке ОСОБА_8 оскаржив в апеляційному порядку, визнав за ОСОБА_6 право власності на S частину, зокрема, зазначеного приміщення кафе з банкетною залою, тому, закривши апеляційне провадження, висновок суду про відсутність у ОСОБА_8 права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов'язки, є передчасним.

Висновок суду касаційної інстанції у справі, яка переглядається, не суперечить викладеному у зазначеній постанові Верховного Суду України висновку, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі, за результатами перегляду якої Верховним Судом України прийнято цю постанову, наявні різні фактичні обставини.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_6 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод в облаштуванні відмостки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року, з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко