Провадження №2/521/5468/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«7» грудня 2017року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому в Україні , починаючи з дня подання позову і до 14.09.2020 р.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала письмові заперечення, зазначивла що відповідач не заперечує щодо виплати аліментів на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_3, однак не погоджується із розміром аліментів, оскільки він є інвалідом II групи довічно, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого відповідач хворий та постановлений на диспансерний облік,зазначені хвороби потребують планові та позапланові відвідування різноманітних лікарів, дотримання відповідного дієтичного харчування, систематичного придбання ліків та препаратів, проведення ультразвукових досліджень та інше, окрым того, згідно довідки Центрального обєднання УПФУ в м. Одесі відповідач отримує пенсію по інвалідності II групи у розмірі 2037,56 грн. інших доходів, окрім пенсії відповідач не має, тому представник позивача просила позов задовольнити частково .

Суд, заслухавши сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає участковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,що підтверджується свідоцтвом про народження.

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на утриманні позивача, що не заперечувалось стороною відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є інвалідом II групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 29.06.2017 р.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КУ «Центр медико - санітарної допомоги № 2» від 01.12.2017 p., ОСОБА_4 хворий та постановлений на диспансерний облік на наступні хвороби: цукровий діабет 2 типу (тяжкий стан в стані декомпенсації), діабетична полінейротерапія; стабільна стенокардію; хронічний гепатит С; варикозне розширення вен нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність зліва; гіпертонічна хвороба 2 ступеня, високий ризик.

Згідно довідки Центрального обєднання УПФУ в м. Одесі Центрального відділу обслуговування громадян від 01.12.2017 р. № 9975 ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності II групи у розмірі 2037, 56 гри (дві тисячі тридцять сім гривень пятдесят шість копійок).

Приймаючи рішення та задовольняючи частково вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рівень прожиткового мінімуму на кожний рік визначається в Законі України «Про державний бюджет України».

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Батьки дитини мають рівні обовязки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матірю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особистими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) Ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25.09.2017 року.

Суд розяснює, що згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає за доцільне стягувати з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання позову до 14.09.2020 р.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 75, 79, 80, 84, 180, 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання позову з 17.10.2017 р. до 14.09.2020 р.

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід Держави судові витрати у сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

07.12.17