Номер провадження: 22-ц/785/7143/17
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

встановив:

19 червня 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом, та після його уточнень (а.с. 73-77), просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ОD55GА від 04 червня 2008 року у розмірі 48402,06 доларів США, що еквівалентно 386732,45 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним 05 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, а саме: житловий будинок загальною площею 278,40 кв.м., житловою площею 65,60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» за початковою ціною, яка дорівнює заставної вартості предмета іпотеки, що визначена договором іпотеки від 05.06.2008 року у розмірі 1164480 грн. або за будь-якою іншою ціною, визначеною на момент продажу відповідно до законодавства України з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивував тим, що 04 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ОD55GА, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в сумі 49600 доларів США, з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року зі сплатою 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залучення позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідач ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 48402,06 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 05.06.2008 року був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_4 передала в іпотеку банку житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1

Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області від 21.11.2013 року у вказаному житловому будинку зареєстровані і проживають ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Посилаючись на те, що відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, представник позивача був змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він на позові наполягав і просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він позов визнає і згоден погасити виниклу заборгованість за кредитним договором, але з його пояснень випливає, що позов він не визнав, оскільки заперечував проти звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилися, але від них надійшли заяви, в яких вони вказали, що позов визнають в повному обсязі і справу просять розглянути без їх участі.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені у повному обсязі.

08 серпня 2017 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на зазначене вище рішення суду з несплатою судового збору та із пропуском строку на її подання.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_3 не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Як було зазначено вище, апеляційна скарга ОСОБА_3 надійшла до суду 08.08.2017 року, тобто із пропуском строку на її подання, а саме майже через чотири з половиною років після ухвалення оскаржуваного судового рішення, на якому апелянт був присутній (а.с.92)

У відповідності до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними.

Оскільки згідно матеріалів вбачається, що апелянт ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні коли ухвалювалось судове рішення, із клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення апелянт не зверталася, тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги фізичною особою на рішення суду майнового характеру дорівнює 110 % від суми яка підлягала сплаті у суді першої інстанції (1777,84х110 % = 1955,62 грн.).

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, то на даний час ОСОБА_3 належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 1777,84 х 110 % = 1955,62 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, його апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, його апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда