АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4570/17 Справа № 206/20/17 Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2010 році відповідач пішов з родини та матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. У зв'язку з чим, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, були стягнені з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дітей, жодного разу грошових коштів на їх утримання не надавав, має заборгованість по аліментам у розмірі 95693,91 грн. З дітьми відповідач не спілкується протягом шести років, ніколи їх не навідує, не турбується про їх матеріальне становище. Спілкування між ним та дітьми взагалі відсутнє. Зазначені факти в своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 (виданого повторно) та серії НОМЕР_2

Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Батько ОСОБА_3 з дітьми не мешкає.

Як вбачається з копії виконавчого провадження №10647455 з виконання виконавчого листа №2-2683 від 05.12.2008 року, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, наявна заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті аліментів на утримання їх дітей, яка станом на 01.07.2017 року складає 106150,87 грн.

Відповідно до характеристик, малолітній ОСОБА_4 є учнем 6-А класу, а малолітня ОСОБА_4 ученицею 3-Б класу КЗО «Середня загальноосвітня школа №39» ДМР. Вихованням дітей займається мати ОСОБА_2 Вона слідкує за здоров'ям, поведінкою та навчанням. Батько дітей ОСОБА_3 не проживає з родиною, близько 8 років, не приділяє дітям увагу, не займається їх вихованням (а.с.23, 24).

Висновком органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради №2-17/1817 від 17.11.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з тих підстав, що ОСОБА_3 обов'язків покладених на нього, як на батька, не виконує, не бере матеріальної та будь-якої участі у вихованні дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток (а.с.7).

Також встановлено, що відповідач за період з 2015 року по четвертий квартал 2016 року офіційного доходу не отримував. За період роботи в ТОВ «Електромонтажбуд» з 10.11.2016 року по 01.03.2017 року отримав дохід у вигляді нарахованої заробітної плати в загальному розмірі 9749,60 грн. Вказана інформація підтверджується листом ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.06.2017 року.

Судом апеляційної інстанції також оглянуто цивільну справу №206/2327/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав;рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2015 року, в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції й обґрунтувань.

Виходячи з викладеного та інтересів дітей, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, - колегія дійшла висновку про недоведеність факту винної поведінки відповідача та відсутність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Отже, рішення місцевого суду про відмову у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, правомірним, справедливим, тому підлягає залишенню без змін.

Самий лише факт наявності заборгованості зі сплати аліментів не може бути підставою для позбавлення батька його батьківських прав відносно дітей. Згідно наведених вище письмових доказів, відповідач тривалий період часу не отримував доходу.

Місцевий суд правомірно критично оцінив висновок органу опіки та піклування від 17.11.2016 року через його формальність і недостатню обґрунтованість.

Питання про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, у зв»язку з ухиленням від виконання батьківських обов»язків, не порушувалось, згідно пояснень представника органу опіки та піклування у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крімвипадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді