АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1992/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Бондаренка С. І.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката Давигори С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_7, на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2016 року у справі за поданням Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року державний виконавець ВДВС ГТУЮ в Черкаській області звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7, посилаючись на те, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси знаходиться виконавчий лист № 2-1254 від 12.04.2001 року Придніпровського районного суду м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на утримання дитини в розмірі ? частини. Боржником вказане рішення суду не виконувалося, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам.

04.01.2012 року державним виконавцем у відповідності до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документа, копії якої направлено сторонам.

Як вказано у поданні, державним виконавцем здійснювався вихід за місцем виконання рішення, а саме м. Черкаси, вул. Петровського, 106 з метою перевірки майнового стану боржника про що складено відповідний акт. З метою перевірки місця роботи державним виконавцем направлялися відповідні запити до ДПІ, ПФУ.

Боржник ігнорував вимоги-попередження державного виконавця, не вживав ніяких заходів щодо повного або часткового погашення заборгованості по аліментам. У зв'язку з порушенням боржником вимог утворилась заборгованість по аліментам.

Тому державний виконавець просив суд обмежити ОСОБА_7 в праві виїзду за межі України до повного виконання зобов'язань.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2016 року подання державного виконавця задоволено.

Тимчасово обмежено право виїзду за межі України громадянина України - ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання ним своїх зобов'язань перед стягувачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання Центрального ВДВС ГТУЮ в Черкаській області, вважаючи її необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду, що є підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 5 ст. 6 вказаного Закону громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладеним на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинна на час постановлення ухвали) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15 серпня 2001 року державного виконавця Придніпровського районного відділу ДВС Придніпровського районного управління юстиції (а.с. 5) було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1254/01 від 12.04.2001 року, що був виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси (а.с. 4).

Відповідно до довідки-розрахунку, що була надана Центральним відділом ДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, вбачається, що заборгованість по аліментах ОСОБА_7 станом на 30.09.2009 року склала 18 096,65 грн., а за період з 01.10.2009 року по 01.08.2016 року заборгованість склала 55 342,45 грн., а всього - 68 839,10 грн. (а.с.6-7).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7, крім заперечення ухилення останнього від сплати аліментів, посилається на те, що 05.09.2016 року Черкаської районний суд Черкаської області відкликав виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2001 року з Центрального ВДВС ГТУЮ в Черкаській області, справа № 2-1254/01 про стягнення аліментів з ОСОБА_7 та направив виконавчий лист № 2/707/997/16 про зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_7 для виконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 377-1 ЦПК України, розглянув справу без участі представника органів ДВС, не переконався у тому чи здійснювались якісь заходи по виконанню рішення суду, а тому на підставі існуючих у справі доказів не можна визнати доведеним ухилення ОСОБА_7 від сплати аліментів.

Враховуючи приведені вище доводи, а також повне погашення заборгованості по аліментам, бажання ОСОБА_7 влаштуватись на роботу за кордоном для подальшого забезпечення дитини, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим скасування обмеження його виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Давигори С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2016 року - скасувати.

В задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :