ухвала

іменем україни

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Орджонікідзевського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання права користування жилим приміщенням, зміну договору найму жилого приміщення та відкриття особового рахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 25 лютого 2002 року Відкритим акціонерним товариством «Харківметробуд» був виданий ордер ОСОБА_5 на право зайняття кімнати АДРЕСА_1.

На підставі ордера ОСОБА_5 вселився у вказану кімнату, проживав в ній, перебував на реєстраційному обліку та був наймачем цього житла, на його ім'я відкритий особовий рахунок.

Позивач вказує, що з січня 2006 року вона перебувала з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних стосунках, проживала з ним однією сім'єю, протягом майже 10 років. Вважає, що оскільки протягом тривалого періоду часу вона, як член родини наймача проживала у спірній кімнаті разом з наймачем, продовжує в ній проживати після смерті наймача, і нести витрати по утриманню житла, то є підстави для визнання її наймачем кімнати, зміни умов договору найму жилого приміщення у зв'язку зі смертю колишнього наймача та укладення такого договору між нею та наймодавцем.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс», Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання права користування жилим приміщенням, зміну договору найму жилого приміщення та відкриття особового рахунку, задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Визнано ОСОБА_4 наймачем жилого приміщення у кімнаті АДРЕСА_1 у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінено договір найму жилого приміщення в кімнаті АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Жилкомсервіс» відкрити на ім'я ОСОБА_4 особовий рахунок на кімнату АДРЕСА_1.

Зобов'язано Харківську міську раду укласти з ОСОБА_4 договір найму на кімнату АДРЕСА_1.

Зобов'язано Орджонікідзевський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області здійснити реєстрацію ОСОБА_4 в кімнаті АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року доповнено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, КП «Жикомсервіс», Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання права користування жилим приміщенням, зміну договору найму жилого приміщення та відкриття особового рахунку.

Стягнуто з Харківської міської ради, КП «Жикомсервіс», Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 436,00 гривень, у дольовому співвідношенні по 812 гривень з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив з того, що ні позивач, а ні її представники не надали доказів, які б свідчили, що ОСОБА_4 зверталася до Харківської міської ради з питанням про визнання її наймачем зазначеного приміщення у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_5 та що їй у передбаченому законом порядку у вирішенні вказаного питання було відмовлено.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та відмови Управління обліку та розподілу житлової площі Харківської міської ради у наданні цієї житлової площі.

Також, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно зобов'язав КП «Жилкомсервіс» укласти з позивачкою договір найму житла - спірної квартири, оскільки, згідно з Положенням про управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» від 24 листопада 2010 року № 07/10 розгляд питань щодо укладення та переоформлення договорів найму житлових приміщень у будинках, що належать до комунальної власності, віднесено до функцій управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, а не КП «Жилкомсервіс».

Доводи касаційної скарги про те, що вона має право на отримання спірної кімнати у користування, а також про порушення її конституційних прав не спростовують висновків апеляційного суду.

Так, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За правилами ст. 65 ЖК УРСР особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст. 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

За загальним правилом особа, яка вселилася до наймача як член сім'ї (статті 64,65 ЖК УРСР), не набуває права користування займаним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 зазначає, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Подавши до суду позов про визнання права користування жилим приміщенням, позивач тим самим поліпшує свої житлові умови, як стверджує відповідач, не надавши при цьому доказів, що вона, відповідно до ст. 34 ЖК УРСР, має право на таке поліпшення та перебуває на обліку громадян, які його потребують.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак