Справа №752/8314/17
Провадження № 2-о/752/299/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.06.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

присяжних: Стецюк Н.М.

Олясюк Ж.А.

за участю секретаря Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія», заінтересовані особи - ОСОБА_3, Київська міська протитуберкульозна лікарня №2 - про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

в с т а н о в и в:

в квітні 2017 року Територіальне медичне об'єднання «Фтизіатрія» у місті Києві звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 в примусовому порядку на строк три місяці до Київської міської протитуберкульозної лікарні № 2.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначає про те, що за даними Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у місті Києві ОСОБА_3 становить загрозу розповсюдження хвороби - туберкульоз, наведене підтверджується витягом з амбулаторної карти диспансерного хворого. Однак, ОСОБА_3 відмовляється від обстеження та лікування, про свій стан здоров'я була проінформована, однак до протитуберкульозного закладу не з'являється, у зв'язку із чим, своєю свідомою відмовою від проходження лікування створює особливу загрозу та небезпеку для здоров'я оточуючого населення.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання в судове засідання не з'явилась, поштовий конверт повернутий на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, причину неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа Київська міська протитуберкульозна лікарня №2 в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягають задоволенню, з таких мотивів.

Відповідно до даних витягу з амбулаторної картки диспансерної хворої, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в ТМО «Фтизіатрія» у місті Києві з 21.03.2017 року з діагнозом: ВДТБ(21.03.2017) S1 S2 S6 правої легені (інфільтративний) Дестр-МБТ+М+МГ+Риф-К0 Р0 Гіст0, туберкульоз правого бронху (інфільтративно-вузликова форма) Г0 категорія 1 гогорта 1 (2017 рік).

За результатами проведених аналізів, останні свідчать про наявність заразної форми туберкульозу. Хвора відмовилася від госпіталізації у стаціонарне відділення КМТЛ №2. В диспансерне відділення не з'являється та від рекомендованого стаціонарного лікування відмовляється. Порушення протиепідемічного режиму та контакт з оточуючими становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб.

Спроби викликати ОСОБА_3 до медичної установи виявились безрезультатними.

ОСОБА_3 необхідно пройти курс лікування проти туберкульозу, дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-противоепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. Разом з тим, ОСОБА_3 ухиляється від лікування, про що свідчать наведені вище обставини.

Своєю відмовою від проходження лікування ОСОБА_3 створює особливу небезпеку та загрозу для здоров'я оточуючого населення.

Відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань.

Статтею 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані:

1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги

режиму лікування;

2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування;

3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я;

4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

ОСОБА_3 в порушення наведеної норми закону, не виконує зазначені обов'язки, ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, що його оточують. Подальша відмова ОСОБА_3 від проходження лікування може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призводить до порушення права на безпечну санітарно-еідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб.

Стаття 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» зазначає, що у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 в епідеміологічному відношенні є небезпечною для оточуючих, в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, який супроводжується бактеріовиділенням, суд приходить до висновку, що заява Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у місті Києві про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, до протитуберкульозного закладу, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ч.2 ст.286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню, є підставою для примусової госпіталізації на встановлений законом строк.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 283-286, 292, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 1, 11, 20 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз», -

в и р і ш и в:

заяву Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія», заінтересовані особи - ОСОБА_3, Київська міська протитуберкульозна лікарня №2 - про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, в примусовому порядку до Київської міської протитуберкульозної лікарні № 2 (Київська область, смт. Гостомель) строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Рішення підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації на встановлений в ньому строк.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В. Шумко

Присяжні: Стецюк Н.М.

Олясюк Ж.А.