Справа № 727/8947/17
Провадження № 2/727/1941/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 жовтня 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 09 серпня 2016 року він надав відповідачці ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 320 000,00 грн., строком повернення до 09 серпня 2017 року, про що відповідачкою складено боргову розписку.

Однак в строк до 09 серпня 2017 року відповідачка не повернула йому кошти, стверджуючи, що у неї на даний час немає грошей, у зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від його представника ОСОБА_3 надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував, а також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надала.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 надав відповідачці ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень, про що відповідачкою ОСОБА_2 09 серпня 2016 року було власноручно складено письмову боргову розписку (а.с.2).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до умов розписки від 09 серпня 2016 року відповідачка зобов'язалася повернути позивачу отриману нею позику у строк до 09 серпня 2017 року.

Однак в строк до 09.08.2017 року відповідачка взятих на себе зобов'язань не виконала, та по сьогоднішній день боргу не повернула.

Доказів повернення суми позики чи її частини відповідачкою не надано суду, від виконання взятих на себе зобов'язань ухиляється, а тому вимога позивача про повернення позики є правомірною.

За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

В зв'язку з цим вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2017 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту на майно відповідача підлягають скасуванню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3200,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 509, 525, 526, 527, 530, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст.10, 11, 31, 60, 61, 88, 209, 212, 213-215, 224-226, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 09 серпня 2016 року у розмірі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень.

Заходи забезпечення позову у вигляді арешту на 11/100 ідеальних часток нерухомого майна - житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3200,00 гривень (три тисячі двісті) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ О.В. СЕМЕНКО