Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/594/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.05.2017 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря судового засідання Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 7 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Кіровоградська філія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Профспілкова організація Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 247/К від 31.05.2016 року Кіровоградської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про його звільнення у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним його звільнення з посади інженера електрозвязку 1-ої категорії другого відділу Кіровоградської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком»; поновити його на вказаній посаді та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року в розмірі 2 597,40 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та судові витрати по справі.

Позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку і відповідно до останньої заяви про збільшення позовних вимог від 30.01.2017 року позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 30.01.2017 року в сумі 21 125,52 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 19.05.1997 року позивача було прийнято на посаду головного спеціаліста служби безпеки електрозвязку Обласного державного підприємства електрозвязку «Кіровоградтелеком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком». Останню посаду, яку він займав на підприємстві, була посада інженера електрозв'язку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

10.11.2014 року позивач був попереджений про майбутнє звільнення з займаної посади у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення». Наказом № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», він був звільнений з 12.01.2015 року у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Не погодившись із вказаними незаконними діями відповідачів, позивач оскаржив своє звільнення до суду. 24.06.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення, яким його позов до ПАТ «Укртелеком», КФ ПАТ «Укртелеком» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та судових витрат задоволено. 08.09.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2015 року та постановлено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні його позову до ПАТ «Укртелеком» та КФ ПАТ «Укртелеком». 20.01.2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2015 року та залишив у силі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2015 року. 19.05.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення, яким задоволено його позов до ПАТ «Укртелеком», КФ ПАТ «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

25.05.2016 року Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком», наказом № 230/К позивача поновлено на посаді інженера електрозвязку 1 категорії 2 відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» з 12.01.2015 року.

25.05.2016 року Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком», наказом № 231 /К позивача було повідомлено про початок виникнення простою за його посадою з причин організаційного характеру з 25.05.2016 року.

31.05.2016 року Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком», наказом № 247/К ОСОБА_2М було звільнено з 1 червня 2016 року у звязку із скороченням штату працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України), на підставі наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення», повідомлення Профспілкової організації Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» № 35 від 27.05.2016 року.

Під час ознайомлення з наказом про звільнення позивачем була зроблена заява про те, що він вважає вказаний наказ незаконним, оскільки його було винесено з численними порушеннями норм трудового законодавства, зокрема без згоди профспілкового комітету та без врахування наявної у позивача, безтермінової 2 групи інвалідності, без врахування рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24.06.2015 року, з яким 20.01.2016 року погодився Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яким встановлено, що будь яких фактичних змін виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників насправді не відбувалось, а тому посилання на наказ КФ ПАТ «Укртелеком» № 450 від 07.11.2014 року позивач вважає є незаконним і просить задовольнити позов.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 7 лютого 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 просить його скасувати та постановити нове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі.

В скарзі апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах ст. 303 ЦПК України матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Вирішуючи спір на підставі досліджених доказів суд першої інстанції встановив, що позивач з 19.05.1997 року працював на посаді головного спеціаліста служби безпеки електрозвязку Обласного державного підприємства електрозвязку «Кіровоградтелеком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком». Останню посаду, яку він займав на підприємстві, була посада інженера електрозв'язку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Наказом ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» скорочено, тобто виведено зі штатного розпису філії посаду інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», яку займав позивач ОСОБА_2 Згідно з наказом Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» ОСОБА_2, інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу філії, попереджено про майбутнє звільнення. ОСОБА_2 був ознайомлений з вказаними наказами 10.11.2014 року під особистий підпис.

Після ознайомлення ОСОБА_2 з наказами йому було неодноразово запропоновано іншу роботу в Товаристві, від якої він відмовився.

На виконання вимог ст. 43 КЗпП України, 15.12.2014 року директором Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» було направлено голові первинної профспілкової організації Кіровоградської філії Товариства обґрунтоване подання від 12.12.2014 року за № 17/02-283 на отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з позивачем, але рішенням від 08.01.2015 року профспілкова організація відмовила у наданні згоди на його звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України.

Вважаючи зазначену відмову профспілки необґрунтованою, Товариство видало наказ № 6/к від 06.01.2015 року згідно якого ОСОБА_2 звільнено 12.01.2016 року з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, без згоди профспілкової організації.

Після розгляду справи судами різних інстанцій, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду від 20.01.2016 року, якими частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укртелеком», на виконання вказаних судових рішень, 25.05.2016 року позивача поновлено на посаді інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» шляхом видачі наказу від 25.05.2016 року № 230/К «Про поновлення на роботі ОСОБА_2М.». Причиною поновлення на роботі позивача суди визнали порушення порядку його звільнення, а саме не отримання роботодавцем згоди профспілкового органу на звільнення.

Після поновлення позивача на роботі, наказом від 31.05.2016 року за № 247/К ОСОБА_2, інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» було повторно звільнено у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що у звязку з виданням наказу від 31.10.2014 № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком», у Товариства були всі підстави для проведення передбаченої законодавством процедури звільнення позивача у відповідності до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з підстав скорочення посади, яку займав позивач. Наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» є чинним, його неправомірність не встановлена. Доводи позивача в частині неврахування відповідачем при звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України наявності безтермінової 2-ї групи інвалідності не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивачу пропонувалось переведення на інші вакантні посади, а отже, при звільненні позивача, відповідачем в повній мірі дотримано законодавчий порядок вивільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України,

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Колегією суддів встановлено і це не заперечується сторонами, що позивач з 19.05.1997 року працював на посаді головного спеціаліста служби безпеки електрозвязку Обласного державного підприємства електрозвязку «Кіровоградтелеком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком». Останню посаду, яку він займав на підприємстві, була посада інженера електрозв'язку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Наказом ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників, ПАТ «Укртелеком» скорочено, тобто виведено зі штатного розпису філії, посаду інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», яку займав позивач ОСОБА_2 Згідно з наказом Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» ОСОБА_2, інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу філії, попереджено про майбутнє звільнення. ОСОБА_2 був ознайомлений з вказаними наказами 10.11.2014 року під особистий підпис.

Після ознайомлення ОСОБА_2 з наказами йому було запропоновано іншу роботу в Товаристві, на яку він погодився, однак переведення на запропоновану адміністрацією посаду не відбулося у звязку із, як пояснив представник ПАТ «Укртелеком», недостатнім рівнем кваліфікації ОСОБА_2

На виконання вимог ст. 43 КЗпП України, 15.12.2014 року директором Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» було направлено голові первинної профспілкової організації Кіровоградської філії Товариства обґрунтоване подання від 12.12.2014 року за № 17/02-283 на отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з позивачем, але рішенням від 08.01.2015 року профспілкова організація відмовила у наданні згоди на його звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України.

Вважаючи зазначену відмову профспілки необґрунтованою, Товариство видало наказ № 6/к від 06.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 звільнено 12.01.2016 року з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, без згоди профспілкової організації.

Після розгляду справи судами різних інстанцій, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду від 20.01.2016 року, якими частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укртелеком» та поновлено його на роботі, на виконання вказаних судових рішень, 25.05.2016 року позивача поновлено на посаді інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» шляхом видачі наказу від 25.05.2016 року № 230/К «Про поновлення на роботі ОСОБА_2М.». Причиною поновлення на роботі позивача суди визнали порушення порядку його звільнення, а саме не отримання роботодавцем згоди профспілкового органу на звільнення.

Після поновлення позивача на роботі, наказом від 31.05.2016 року за № 247/К ОСОБА_2, інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» було повторно звільнено у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення зазначено Наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» , повідомлення Профспілкової організації Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» № 35 від 27.05.2016 року.

Відповідно до ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі. Рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Негайне виконання передбачає, що працедавець зобовязаний поновити працівника на роботі на дату рішення суду (з часу оголошення рішення в судовому засіданні). На підставі рішення суду про поновлення працівника працедавець видає наказ.

Зазначену вимогу закону відповідачем було виконано, наказ № 230/К про поновлення ОСОБА_2 на посаді, яку він займав до незаконного звільнення, видано 25 травня 2016 року.

Однак, фактично до виконання своїх обовязків за займаною посадою, ОСОБА_2 допущено не було, оскільки цього ж дня, наступним наказом № 231/К, йому оголошено про початок простою за його посадою з причин організаційного порядку.

Як пояснила представник ПАТ «Укртелеком», такою причиною стала відсутність у штатному розписі посади на яку було поновлено позивача.

Колегія суддів вважає, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду.

Штатний розпис це документ, який установлює на даному підприємстві, в установі, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назву посад, чисельність працівників і оклади по кожній посаді. (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 27 червня 2007 року № 162/06/187-07). Штатний розпис після затвердження, яке здійснюється шляхом видання наказу, набуває статусу нормативного акта підприємства, установи, організації. Таке затвердження, відповідно до розяснень Міністерства праці і соціальної політики України від 17 червня 2008 року № 165/06/186-08, є обовязковим.

Поновляючи позивача на неіснуючу на підприємстві посаду, відповідач порушив його права, як робітника поновленого на роботі у судовому порядку.

Порушення порядку поновлення позивача на роботі за рішенням суду призвело до порушення порядку його звільнення.

Порядок вивільнення працівників визначений положеннями ст. 492 КЗпП України.

В порушення вимог ч. 1 зазначеної статті позивач не був попереджений про наступне вивільнення. Крім того, після поновлення ОСОБА_2 на роботі, наказ щодо скорочення посади, на яку його поновлено, адміністрацією підприємства не видавався.

У своєму наказі № 247/К від 31.05.2016 року, про звільнення ОСОБА_2 у звязку із скороченням штату працівників, роботодавець послався на наказ від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» при цьому не звернув уваги, що зазначений наказ видано на підставі наказу директора ПАТ «Укртелеком» № 583 від 31.10.2014 року яким скорочувалась чисельність та штат працівників ПАТ «Укртелеком» та вносились зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком») затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014 року №6 «Про затвердження штатного розпису «ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014 року, а саме введено структурні підрозділи та посади згідно з додатками із штатного розпису.

Отже, цей наказ вносить зміни у штатний розпис ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком») затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014 року №6 «Про затвердження штатного розпису «ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014 року і ніяким чином не регулює відносини, що склались між працівником і роботодавцем після поновлення працівника на роботі, за умови вже проведеного скорочення. Даний наказ припиняє свою дію його виконанням, тобто внесенням змін до штатного розпису, його затвердженням та звільненням працівників із посад які скорочено.

Оскільки звільнення працівника пройшло із порушенням діючого законодавства, то у відповідності до положень ст.. 235 КЗпП колегія суддів поновляє ОСОБА_2М на роботі на раніше займаній ним посаді.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Із довідки наданої представником ПАТ «Укртелеком» вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 становить 105 грн. 51 коп. Вимушений прогул позивача становить 235 днів, таким чином сума середнього заробітку за вимушений прогул становитиме ( 105 грн. 51 коп. х 235 днів) = 24794 грн. 85 коп.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що незаконним звільненням позивача із роботи, йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях позивача та втраті нормальних життєвих звязків, необхідності пошуку додаткових джерел для існування.

Виходячи із принципу виваженості та розумності колегія суддів дійшла висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди може бути задоволений частково у сумі 1000 грн.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що згідно з п.4 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 7 лютого 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Кіровоградська філія, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Профспілкова організація Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати Наказ № 247/К від 31.05.2016 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Про припинення трудового договору ( контракту ) про звільнення ОСОБА_2, у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади інженера електрозвязку 1-ї категорії ІІ відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Поновити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді інженера електрозвязку 1-ї категорії ІІ відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з 01 червня 2016 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_2 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року. по 11.05.2017 року у розмірі 27794 грн. 85 коп., без врахування обовязкових платежів та податків.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» судовий збір на користь держави у розмірі 3031 грн. 60 коп.

Головуючий суддя: С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

ОСОБА_3