АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/1562/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 27 червня 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про припинення права власності на частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 27.01.2011 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вони з відповідачем є співвласниками у рівних частинах житлового будинку загальною площею 41,3 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами №16 по вул. Комсомольській в с. Антонівка в м. Херсоні, розташованого на земельній ділянці площею 900,0 кв.м, що надана у користування.

Посилаючись на те, що відповідач тривалий час не користується житловим будинком, не приймає участі в його утриманні і підтриманні у належному для експлуатації стані, між ними вже тривалий час існують суперечки щодо користування майном, що робить не можливим спільне користування ним, з огляду на наявність у ОСОБА_5 у власності іншого нерухомого майна, де вона фактично проживає, у той час як для нього це єдина можливість вирішити свої житлові питання, зважаючи на те, що відповідно висновку експертного дослідження №70 від 14.09.2016 року розділ житлового будинку неможливий через незадовільний технічний стан будинку та незначну площу, при цьому вартість ? частини майна становить 101 608,00 грн, які він вніс на депозитний рахунок суду, просив припинити право власності ОСОБА_5 на ? частину в житловому будинку № 16 по вул. Комсомольській в с.Антонівка в м. Херсоні, стягнувши з нього на користь відповідача вартість належної їй частки.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року у звязку з відчуженням ОСОБА_5 спірного майна, останню замінено на належного відповідача ОСОБА_4

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В письмових запереченнях ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не погоджена вартість ? частини спірного майна, клопотання про проведення судової експертизи позивачем не заявлялось, а експертне дослідження судового експерта, яким визначена вартість спірного майна та неможливість його поділу в натурі не є належним та допустимим доказом у справі.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та досліджених судом доказах.

Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно правових висновків, що містяться у постановах Верховного Суду України від 15.05.2013 року №6-37цс13, 02.07.2014 року № 6-68цс14, які є обовязковими до суду в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, аналіз положень ст.365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.1-3 ч.1 цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2010 року ОСОБА_5 належала ? частина житлового будинку, житловою площею 30,2 кв.м., загальною площею 41,3 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 16 по вул. Комсомольській в с. Антонівка в м. Херсоні, розташованого на земельній ділянці 900 кв.м., що надана у користування.

Співвласником іншої ? частини зазначеного нерухомого майна є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2011 року.

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 20.01.2017 року ОСОБА_5 після предявлення до неї позовних вимог подарувала належну їй частку у спірному нерухомому майні своїй доньці ОСОБА_4, при цьому у п.4 договору сторони оцінили вартість дару в 59774,50 грн.

Предявивши позов до ОСОБА_4 про припинення її права на частку у спільному майні та посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що таке припинення не завдасть шкоди її інтересам та членам її сімї, позивач надав докази того, що відповідач ніколи не проживала у спірному будинку і фактично з сімєю проживає і користується трикімнатною квартирою 24 у будинку 5 у с. Жовтневе м. Херсон, 1/3 частина якої належить їй на праві власності (а.с.61-63).

З пояснень учасників судового розгляду вбачається, що співвласники не дійшли згоди щодо спільного володіння та користування житловим будинком, у них виникають постійні суперечки з цього приводу.

З висновку експертного дослідження № 70 від 14.09.2016 року, складеного атестованим судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_6 вбачається, що спірний житловий будинок глинобитний, перебуває у незадовільному технічному стані, має загальну площу 41,2 кв.м. і провести його розподіл в частках по ? у відповідності до вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки.Основні положення» неможливо, ринкова вартість всієї садиби №16 по вул. Комсомольській в с. Антонівка в м. Херсоні з урахуванням її технічного стану складає 203217 грн., вартість ? частини складає 101608 грн.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції №1324 від 03.11.2016 року позивач вніс визначену судовим експертом вартість ? частки спірного обєкту нерухомості

на депозитний рахунок Херсонського міського суду Херсонської області у ТУ ДСА України в Херсонській області №10021009.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував встановлених судом обставин справи та положень ст. 365 ЦПК України, згідно яких співвласник має право вимоги про припинення права власності на частку у спільному майні інших співвласників за передбачених цією нормою обставин.

За правилами ст.ст. 10, 69 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, при цьому доведення повинно гуртуватись на належних та допустимих доказах у відповідності до норм ст. 58,59 ЦПК України.

За нормами ч.2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Не приймаючи до уваги наданий позивачем висновок експертного дослідження, суд першої інстанції безпідставно вказав на його неналежність та недопустимість, хоча цей висновок складений на час звернення до суду з позовом судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_6, яка згідно картки з офіційного сайту Міністерства юстиції України є атестованим експертом ( а.с.93), діє відповідно до свідоцтва № 809, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві Юстиції України, висновки експертного дослідження іншими матеріалами справи не спростовані і доказів, які б свідчили, що експертне дослідження проведено з порушенням норм чинного законодавства сторонами не надано та судом не встановлено.

Отже, колегія суддів вважає, що наданий висновок є належним та допустимим доказом, наданим позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог у відповідності до положень ст.ст.57-59, ст.64 ЦПК України, а визначена у ньому вартість ? частки спірного майна вдвічі перевищує вартість визначену у 2017 році ОСОБА_5 та ОСОБА_4 при укладенні договору дарування (59774,50 грн.) та майже дорівнює інвентаризаційній вартості всього будинку, вказаній в технічному паспорті від 14.06.2006 року (119549 грн.), що вказує на належний захист прав відповідача при вирішенні питання про припинення права власності на частку у спірному майні та визначенні її ринкової вартості.

Крім того, зважаючи на те, що будинок розташований на земельній ділянці загальною площею всього 900 кв.м., яка надана в користування, при цьому при визначенні ринкової вартості експерт оцінювала всю садибу, її технічний стан та місце розташування у віддаленості від основних магістральних шляхів, а не лише житловий будинок та господарські споруди на ній розташовані, колегія суддів вважає безпідставним посилання ОСОБА_4 та її представника у наведеній частині.

Враховуючи, що наданими сторонами доказами доведено, що позивач тривалий час проживав та користувався спірним майном, іншого нерухомого майна на праві власності немає, ? частка житлового будинку №16 по вул. Комсомольській в с. Антоновка в м. Херсоні не може бути виділена в натурі, а внаслідок незначної площі будинку, конфліктів сторін та відсутності згоди спільне володіння і користування спірним майном є неможливим, з огляду на наявність у відповідача на праві власності іншого нерухомого майна, де ОСОБА_4 з членами сімї фактично проживають, у звязку із чим таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам членів її сім'ї, в той час як позивач іншого нерухомого майна на праві власності не має і бажає використовувати його для власного проживання, тоді як відповідач не проживає та не користується житловим будинком, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ч.2 ст.365 ЦК України та внесення на депозитний рахунок суду ринкової вартості ? частки спірного житлового будинку у сумі 101608,00 грн ( а.с.19), колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, про задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності із стягненням з позивача на користь відповідача ринкової вартості належної їй частки.

На підставі ст.88 ЦПК України у зв'язку з ухваленням рішення судом апеляційної інстанції понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1422,42 грн( а.с. 16,59) .

Керуючись ст.ст.88,303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 27 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на ? частину будинку №16 по вул. Комсомольській у смт Антонівка м.Херсон, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вартість ? частини у розмірі 101608 грн, внесених ОСОБА_3 на депозитний рахунок Херсонського міського суду Херсонської області у ТУ ДСА України в Херсонській області №10021009, згідно квитанції № 1324 від 03.11.2016 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку №16 по вул. Комсомольській у смт Антонівка м.Херсон.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у справі в загальній сумі 1422,42 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1