Справа № 500/645/14-ц
Провадження № 2-др/500/10/17
21 вересня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
в складі: головуючого судді Грубіян Л.І,
при секретарі Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4, Ізмаїльський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, про визнання права на житло, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання розпорядження, свідоцтва про право власності та договору міни недійсними -
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2016 року (описку виправлено ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року) позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі, еквівалентному 80000,00 дол. США (в нац.валюті 214 720,00 грн.).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4, Ізмаїльський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, про визнання права на житло, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання розпорядження, свідоцтва про право власності та договору міни недійсними повернуто до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання зявився ОСОБА_3 висказав думку відносно ухвалення додаткового рішення на розсуд суду.

Інші учасники процесу до суду не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення у справі судом вирішується в судовому засіданні з викликом сторін, але їх неявка не перешкоджає розгляду. Тому суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

В ухвалі апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року вказано, що винесене Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області рішення від 17 березня 2017 року за вимогами про стягнення грошової компенсації, які не заявлялись.

Разом з тим, в рішенні суду відсутні як мотивувальна, так і висновки суду щодо позовних вимог заявлених в інтересах ОСОБА_2 про:

- визнання частково недійсним розпорядження виконкому Ізмаїльської міської ради від 11.09.1996 року №364;

- визнання ОСОБА_2 такою, що мала право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 на момент приватизації;

- визнання частково недійсним свідоцтва від 10 вересня 1996 року №723 про право власності на квартиру, виданого Ізмаїльським МБТІ;

- визнання частково недійсним посвідчення державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 09 грудня 1996 року за реєстровим №1-6069 договору міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3.

Також в рішенні суду відсутні як мотивувальна, так і висновки суду щодо позовних вимог ОСОБА_1:

-визнання частково недійсним розпорядження виконкому Ізмаїльської міської ради від 11 вересня 1996 року №364;

-визнання її, ОСОБА_1, такою, що мала право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 на момент приватизації:

-визнання частково недійсним свідоцтва від 10 вересня 1996 року №723 про право власності на квартиру, виданого Ізмаїльським МБТІ;

-визнання частково недійсним посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 09 грудня 1996 року за реєстровим №1-6069 договору міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.103-105).

У судовому засіданні встановлено, що в процесі розгляду справи сторони дійшли згоди відносно спору, та уклали мирові угоди, які містяться в матеріалах справи (т.2 а.с.106, 107). В судовому засіданні сторони просили суд винести рішення за цими угодами.

За умовами мирової угоди, ОСОБА_3 визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, в порядку приватизації, та визнає позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 за умови виплати йому грошової компенсації за 2/3 частини квартири в розмірі еквівалентному 8000 (вісім) тис. доларів США (в національній валюті України по курсу Національного Банку України складає 214720грн.).

ОСОБА_1 зобов'язується виплатити грошову компенсацію за 2/3 частини квартири, в розмірі еквівалентному 8000 (вісім тисяч) тис. доларів США (в національній валюті України по курсу Національного Банку України складає 214720грн.). Грошові кошти будуть сплачені в день набрання чинності рішення суду.

У разі невиконання умов мирової згоди будь-якою стороною, сторони повертаються до початкового стану.

Отже, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2016 року ухвалено на підставі вказаних мирових угод, в яких вказаний вичерпний перелік домовленостей між сторонами, в тому числі і щодо про стягнення грошової компенсації.

Що стосується вимог: визнання частково недійсним розпорядження виконкому Ізмаїльської міської ради від 11 вересня 1996 року №364; визнання ОСОБА_1, такою, що мала право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 на момент приватизації; визнання частково недійсним свідоцтва від 10 вересня 1996 року №723 про право власності на квартиру, виданого Ізмаїльським МБТІ; визнання частково недійсним посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 09 грудня 1996 року за реєстровим №1-6069 договору міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 у мирових угодах сторонами не укладалося, позивачами в судовому засіданні вказані вимоги не були підтримані та обґрунтовані, тому суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволені.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання частково недійсним розпорядження виконкому Ізмаїльської міської ради від 11 вересня 1996 року №364; визнання ОСОБА_1 такою, що мала право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 на момент приватизації; визнання частково недійсним свідоцтва від 10 вересня 1996 року №723 про право власності на квартиру, виданого Ізмаїльським МБТІ; визнання частково недійсним посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 09 грудня 1996 року за реєстровим №1-6069 договору міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1, відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7