Справа №442/1077/16-ц
Провадження №2/442/114/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Укрінком» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просять з урахуванням уточнених ( в частині зміни відповідача з ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Укрінком») позовних вимог стягнути з останнього кошти на його користь : заборгованість по депозиту та відсотках в сумі 85781,68 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 29.01.2016 року становить 2157409,25 грн.. В обґрунтування позову покликається на те, що 14.09.2015 року між ним та ПАТ «Укрінбанк» в особі Дрогобицького центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» в м. Дрогобич було укладено договір банківського вкладу «Тільки для своїх», за яким він надав відповідачу кошти в сумі 27500 грн. з кінцевим терміном повернення 15.10.2015 року з автопролонгацією. Крім того, між ними 14.09.2015 року було укладено договір про розміщення банківського вкладу №10-1382747, за яким він надав відповідачу 27500 дол. США з кінцевим терміном повернення 15.10.2015 року з автопролонгацією. Також, 16.10.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір про розміщення банківського вкладу №10-1393268 « Тільки для своїх» на підставі типової форми заяви - договору, за яким він передав відповідачу 30781,68 дол. США з кінцевим терміном повернення 17.11.2015 року з автопролонгацією.

16.12.2015 року він звернувся з двома заявами по депозитах №10-1382736 та №10-1382474, а 18.12.2015 року за договором №10-1393268, про повернення належних коштів і нарахованих відсотків. Однак такі були проігноровані.

Вважає, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, тому просить суд задоволити його позов.

В процесі розгляду справи судом, за клопотанням позивача, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України було здійснено заміну первісного відповідача ПАТ «Український інноваційний банк» належним відповідачем ПАТ «Укрінком» у зв'язку із зміною найменування та місцезнаходження відповідача.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача не з»явився, подавши 04.03.2016 року заперечення проти позову з підстав того, що під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у звязку з невідповідністю цієї процедури порядку задоволення вимог кредиторів, встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» в особі Дрогобицького центрального відділення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви-договору про розміщення банківського вкладу, укладено :

-14.09.2015 року договір банківського вкладу №10-1382736, на суму 27 500 дол. США на термін з 14.09.2015 року по 15.10.2015 року з автоматичною пролонгацією, з процентною ставкою 10 процентів річних;

-14.09.2015 року договір банківського вкладу №10-1382747, на суму 27 500 дол. США на термін з 14.09.2015 року по 15.10.2015 року з автоматичною пролонгацією, з процентною ставкою 10 процентів річних;

-16.10.2015 року договір банківського вкладу №10-13932687, на суму 30 781,68 дол. США на термін з 16.10.2015 року по 17.11.2015 року з автоматичною пролонгацією, з процентною ставкою 10 процентів річних.

Разом із тим, на момент розгляду справи судом, доказів повернення Банком суми вкладу суду не надано.

Натомість позивач звертався до директора ДЦВ ПАТ «Укрінбанк» з заявою від 16.12.2015 року, яка отримана за вх. №285 від 16.12.2015 року, заявою від 18.12.2015 року, яка отримана за вх. №284 від 16.12.2015 року та, яка отримана за вх. №291 від 18.12.2015 року, про повернення коштів за вищевказаними депозитами.

Згідно запитом суду до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійсненого на сайті Міністерства юстиції України за параметрами пошуку ПАТ «Укрінбанк» вказано ПАТ «Укрінком».

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Оскільки позивач правомірно здійснив вклад в іноземній валюті, то виконання зобов'язання банку також має бути здійснено у валюті вкладу, тобто у доларах США.

Проте, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-1672цс16: «відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Разом із тим, частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по депозитах в сумі 85781,68 дол. США (27500 дол. США +27500 дол. США +30781,68 дол. США), що відповідно до курсу НБУ станом на 29.01.2016 року становить 2157409,25 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Щодо посилань представника відповідача на введення у банку тимчасової адміністрації, а в подальшому, і початок ліквідаційної процедури, слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На час розгляду справи скасовано постанови Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УкрІнБанк» до категорії неплатоспроможних» та Правління Національного банку України від 22.03.2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» з моменту їх прийняття (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 року у справі № 826/5325/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року, а також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 року та постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 року у справі № 826/1162/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року, а також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» на користь ОСОБА_1 заборгованість по депозиту та відсотках в сумі 85781,68 дол. США (всім десять пять тисяч сто вісімдесят один доларів США шістдесят всім центів), що відповідно до курсу НБУ станом на 29.01.2016 року становить 2157409,25 грн. (два мільйони сто пятдесят сім тисяч чотириста девять гривень 29 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» судовий збір в дохід держави в розмірі 6890 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: А.П. Хомик