Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1142/17
Номер провадження: 2/511/549/17
19 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,,
при секретарі - Ніколас С.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту укладання договору купівлі-продажу земельної ділянкита визнання права власності на земельну ділянку,
В червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, який в подальшому уточнила, подавши відповідну заяву (а.с.56) про встановлення факту укладення 17 квітня 2013 року договору купівлі - продажу земельної ділянки за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», ГО СТ «Архітектор», земельна ділянка №369 (адреса на момент укладання договору Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», діл.№369) між продавцем та власником земельної ділянки ОСОБА_4, в інтересах якої при укладенні договору виступала її донька ОСОБА_3 за довіреністю та між покупцем ОСОБА_2, а після цього визнати за ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку на підставі укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки.
В позові позивач послався на те, що 17 квітня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4, яка діяла через представника ОСОБА_3, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №369, належної ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», СК «Архітектор». Дана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ОД 20-2402 від 20.05.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3852.
Укладання та оформлення договору купівлі-продажу ділянки було проведено шляхом складання розписки від 17.04.2013 року, акту передачі земельної ділянки від 17.04.2013 року та розписки-акту від 17.04.2013 року. Вказані документи підписані обома сторонами, достовірність підписів сторін посвідчена печаткою голови СТ «Архітектор».
Також позивач зазначала, що після укладання договору купівлі-продажу та отримання усіх правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона стала користуватися вказаною земельною ділянкою, вступила в члени ГО СТ «Архітектор», в межах якого розташована земельна ділянка, сплачує членські внески та несе інші витрати, повязані з користуванням цією ділянкою та її утриманням
Далі ОСОБА_4 ухилялась від явки до нотаріуса, щоб в присутності сторін нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки, а потім 17 квітня 2013 року померла. В звязку з її смертю припинилась і дія доручення, виданого нею при житті доньці ОСОБА_3.
Тому просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих письмових доказів, які підтверджують факт кладення договору купівлі продажу земельної ділянки на її користь та визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, викликалася до суду неодноразово, у тому числі в судове засідання, призначене на 19 жовтня 2017 року шляхом здійснення публікації оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр» (публікація від 13.10.17р.) та «Одеські вісті» (публікація від 10.10.17р.). Таким чином відповідач належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України повідомлена про час та місце слухання справи.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є рідною донькою померлої ОСОБА_4, спадкових прав на вказану земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_4 не заявляла, спадкова справ за її завою не заводилась. На теперішній час позивач за місцем реєстрації не проживає, однак це останнє відоме її місце проживання на території України.
В подальшому позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, висловив згоду на ухвалення заочного рішення.
Зважаючи на це, в порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, давши оцінку обґрунтованості та законності заявлених вимог, прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 з огляду на наступне.
Судом по справі встановлені наступні обставини.
Так, ОСОБА_4 при житті на праві власності належала земельна ділянка №369 площею 0,071 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», ГО Садове товариство «Архітектор» (адреса на момент укладання договору Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», ділянка 369).
Вказану земельну ділянку вона отримала на підставі рішення 13 сесії ХХІ скликання Єгорівської сільської ради від 23.12.1993 року для ведення садівництва і її право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ОД 20-2402 від 20.05.2000 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельні ділянки за №3852. (а.с.9)
Рішенням №38-V Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 20.09.2006 року, земельній ділянці була присвоєна наступна адреса: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», ГО СТ «Архітектор», земельна ділянка №369. (а.с.10)

Відповідно до актового запису про смерть №10651 від 03.11.2013 року, наданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ в Одеській області на ухвалу суду від 30.08.2017 року (а.с.68) ОСОБА_4 померла 02.11.2013 року, реєстрація смерті проведена 03.11.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України (редакція чинна на момент смерті ОСОБА_4Г.), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 та 2 ст.1220 ЦК України. Відповідно до ч.1 та 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49107306 від 15.09.2017, наданої першою Одеською Державною нотаріальною конторою на ухвалу суду про витребування доказів від 30.08.2017 року (а.с.75) - спадкова справи після смерті ОСОБА_4 не заводилась, інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області від 2017 року № 4/6 на ухвалу суду про витребування доказів від 30.08.2017 року (а.с.73) ОСОБА_4 на момент смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За цією ж адресою станом на дату смерті ОСОБА_4 була зареєстрована й ОСОБА_3

Зважаючи на це суд погоджується з тим, що ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1218, ч.1та ч.2 ст.1220, ч.1 та ч.2 ст.1222, ч.1 та ч.2 ст.1223, ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, а отже є належним відповідачем по справі з огляду на предмет заявлених вимог.

Згідно до ч.1 ст.655 ЦК України (редакція, чинна на час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки), за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Далі судом встановлено, що при житті ОСОБА_4 17.04.2013 року між позивачем ОСОБА_2 та представником ОСОБА_4 її донькою ОСОБА_3, яка діяла на підставі нотаріально посвідченого доручення від 07.03.2013 року від імені матері ОСОБА_4, було укладено договір купівлі-продажу належної ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», СК «Архітектор», земельна ділянка №369 на користь ОСОБА_2

Факт укладення даного договору купівлі продажу підтверджується наступними письмовими доказами;

-розпискою від 17.04.2013 року, згідно якої ОСОБА_3 отримала грошові кошти від ОСОБА_2 4000 доларів США та 7550 грн. за передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки №369 площею 0,071 га Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», ділянка 369, належної ОСОБА_4 Розписка була складена у присутності свідків, які зазначені та розписалися у ній, а також у присутності голови Садового товариства «Архітектор» ОСОБА_5 з нанесенням відбитка печатки цієї юридичної особи( а.с.11);

-актом передачі земельної ділянки від 17.04.2013 року та розпискою до акту від 17.04.2013 року, які посвідчені печаткою СТ «Архітектор» та підписом голови СТ «Архітектор» ОСОБА_6, згідно яких ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення від імені матері ОСОБА_4, передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність земельну ділянку №369 площею 0,071 га Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», ділянка 369 ( а.с. 12,13);

-копією нотаріально посвідченої довіреністю від 07.03.2013 року, яким ОСОБА_4 уповноважила доньку ОСОБА_3 діяти від імені ОСОБА_4 при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 90);

-довідкою Єгорівської сільської ради від 03.05.2017 року за №412, згідно якої земельна ділянка №369 площею 0,071 га Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», була надана ОСОБА_4 для ведення садівництва на підставі рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського район Одеської області ( а.с.8);

-копією членської книжки садовода СТ «Аріхтектор» ОСОБА_7, яка вступила в члени СТ «Архітектор» в день укладення договору купівлі продажу земельної ділянки в СТ «Архітектор» 17.04.2013 року, отримала книжку садовода як власник земельних ділянок №369/368 ( а.с. 14);

-копіями квитанцій щодо прибуткових касових ордерів ГО СТ «Архітектор» щодо сплати ОСОБА_2 членських внесків садовода СТ «Архітектор» з квітня 2013 року по теперішній час. (а.с.15 -17), що свідчить про факт передачі земельної ділянки у користування та власність ОСОБА_2, яка з дати укладення договору несла витрати по утриманню земельної ділянки та використовувала її за призначенням ( а.с.15-17).

Суд вважає, що вищенаведені докази в сукупності свідчать про те, що між сторонами дійсно було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки в простій письмовій формі, продавець отримав кошти за земельну ділянку, а покупець отримав її фактично у власність, ставши для цього членом ГО СТ «Архітектор» (в межах якого розташована земельна ділянка), сплачуючи членські внески та інші витрати, повязані з користуванням цією ділянкою.

Однак статтею 657 ЦК України (редакція, чинна на час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки) було встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. При цьому, згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.04.2013 року між позивачем та ОСОБА_4 був повністю виконаний його сторонами, відбулась оплата покупцем та передача продавцем земельної ділянки покупцю, також відбулась передача правовстановлюючих документів на вказане майно, що зафіксоване в акті від 17.04.2013 року та розписці-акті від 17.04.2013 року.

Однак в звязку зі смертю продавця ОСОБА_4 даний договір не може бути нотаріально посвідчений, як і не може бути визнаний судом дійсним в судовому порядку на підставі ч.1 ст.220 ЦК України в звязку зі смертю однією сторони правочину.

Згідно ч.1 та п.1 ч.2.ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на те, що від визнання факту укладання 17.04.2013 року договору купівлі-продажу земельної ділянки між позивачем та ОСОБА_4 залежить право власності на цю ділянку, існують підстави для встановлення судом факту укладання зазначеного договору.

Відповідно до ст.16 ЦК Украни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тому, зважаючи на те, що суд встановив факт укладення договору купівлі продажу земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, є обґрунтованою вимога позивача про визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянкита визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити.

Встановити факт укладення 17 квітня 2013 року між покупцем ОСОБА_2 та продавцем ОСОБА_4 договору купівлі-продажу земельної ділянки №369 площею 0,071 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», ГО Садове товариство «Архітектор» (адреса на момент укладання договору Єгорівська сільська рада, СК «Архітектор», ділянка 369), яка належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія ОД №20-2402, виданого Єгорівською сільською радою Роздільнянського району 20.05.2000 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку №369 площею 0,071 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, садовий масив «Єлизаветівський», ГО Садове товариство «Архітектор».

Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст.223, 233 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ж. В. Теренчук