Справа №345/1285/17
Провадження № 2/345/837/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

встановив:

що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.01.2015р. померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на ? будинковолодіння по Федуна, 75, с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області. 23.12.2013р. ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла земельні частки (паї) своїм онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_4. На ? частку даного будинковолодіння позивачці було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті батька від 20.03.2017р. В належний строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом 07.03.2017р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів права власності на спадкове майно. Батьки позивачки у спадковому будинку проживали тільки удвох і дане господарство відносилось до категорії «колгоспний двір», що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кропивницької сільської ради № 329 від 28.03.2017р. Правовстановлюючі документи на будинок були втрачені власником та не можуть бути відновлені. У даному будинковолодінні знаходиться самочинно побудована спадкодавицею комора під літерою «Є», яку мати не встигла при житті зареєструвати. Згідно довідки № 400 від 29.03.2017р. самочинне будівництво було здійснене на земельній ділянці відведеній для будівництва житлового будинку і не зачіпає інтересів сусідніх забудовників. Оскільки, відповідач не претендує на спадкове майно, а інших спадкоємців немає, тому ОСОБА_1 з наведених підстав звернулася із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 23.01.2015р. на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та комору, яка зазначена в технічному паспорті під літерою «Є», що знаходиться в с. Кропивник по вул. Федуна, 75, Калуського району Івано-Франківської області.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, а справу просить розглянути у її відсутності (а.с. 35).

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 36).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла 23.01.2015р. (а.с. 9). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради № 329 від 28.03.2017р. слідує, що згідно із записом у по господарській книзі № 5 станом на 1990р., спадкове господарство ОСОБА_5 відносилось до категорії «колгоспний двір» і у будинку проживали батьки позивачки батько ОСОБА_5, який помер 25.10.1994р. та мати ОСОБА_3, яка померла 23.01.2015р. (а.с. 10).

07.03.2017р. нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 6).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що відповідачі на спадщину не претендують, оскільки останні звернулися із заявами про те, що не претендують на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки № 00730 від 30.12.2016р. виданої обласним комунальним підприємством Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації слідує, що у спадковому будинковолодінні є самочинна будівля, а саме комора під літерою «Є» (а.с. 13).

Згідно довідки № 400 від 29.03.2017р. виданої виконкомом Кропивницької сільської ради вбачається, що самочинна будівля збудована спадкоємицею ОСОБА_3 без будь-яких порушень і дана будівля не зачіпає інтересів сусідніх забудовників та збудована на земельній ділянці за цільовим призначенням, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 24).

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі, споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі споруди та інше нерухоме майно.

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була їй відведена для цієї мети, за умовами надання земельної ділянки у встнановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об"єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.03.2017р. позивачці ОСОБА_1 належить ? частина спадкового будинковолодіння по вул. Федуна, 75, с. Кропивник, Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження вбачається, що позивачка ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 26, 27).

Таким чином, згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка являється спадкоємицею за законом першої черги.

З обставин справи слідує, що інших спадкоємців за законом першої черги немає та інших черг спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину також немає, чи спадкоємців, які б мали право та претендували на обовязкову частку спадщини в силу ст. 1241 ЦК України, теж немає.

Дослідивши обставини справи та докази, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 відповідно до ст. 1269 ЦК України, вчасно звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, відповідач претензій до спадкового майна немає та інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, тому за нею слід визнати право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі ст. ст. 375, 376, 1217, 1261, 1268-1270, 1273, 1274 ЦК України та керуючись ст. ст. 213215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 23.01.2015р. а саме на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та комору, яка зазначена в технічному паспорті під літерою «Є», що знаходяться в с. Кропивник по вул. Федуна, 75 Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: