Справа № 520/6902/17
Провадження № 2/520/7917/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 за участю третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, діючого на підставі довіреності, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_4, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, від представника ОСОБА_5, як законного представника неповнолітнього відповідача, адвоката Колесникова К.Г., надійшло клопотання про відкладення розгляду справу у зв'язку із станом його здоров'я.

Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, надав до суду заяву, в якій зазначає що у вирішенні справи покладається на розсуд суду та просять справу розглядати за відсутністю їх представника.

Враховуючи тривалість розгляду справи ( понад встановленого нормами ЦПК України двохмісячного строку) а також достатьність строку відповідачу та його представнику на надання всіх необхідних доказів, суд вважає за можливим розглянути справу на підставі даних і доказів які містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивачам по справі, належить в рівних частках квартира АДРЕСА_1 загальною площею 97, 0 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м.. Дана квартира належить позивачам по 1/3 спірної квартири, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.09.2009 року (дублікат), виданого управлінням житлово-комунального господарства та паливно- енергетичного комплексу Одеської міської ради, ОСОБА_1 - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2017 року.

Як вбачається з довідки №630 від 10.07.2017 року виданої КП ЖКС «Чорноморський», у спірній квартирі, окрім власників, з 29.08.2008 року зареєстрований неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син одного із співвласників квартири - ОСОБА_3.

Неповнолітній ОСОБА_4 мешкав у спірній квартирі до 2011 року. На даний час домовленості щодо продовження проживання за адресою позивачів відсутні, дитина не проживає за адресою: АДРЕСА_1 більш ніж 5 років.

З 2011 року по теперішній час неповнолітній ОСОБА_4 в спірній квартирі не мешкає, особистих речей у квартирі не залишив, що підтверджено Актом про не проживання від 15.07.2017 року .

Непроживання ОСОБА_4 в спірній квартирі обумовлено тим, що подружнє життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не склалося, ОСОБА_4 залишився проживати з матір'ю за адресою - АДРЕСА_2, про що також свідчить рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2012 року з № 1512/14732 по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання матері, яким також встановлено, що подружжя проживає окремо на момент постановлення рішення, подружні стосунки припинені з серпня 2010 року. Також судом врахований той факт, що нотаріально посвідченим Договором про розпорядження майном та майновими правами подружжя для досягнення спільної мети від 27.05.2011 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, п. 5 якого визначено, що підписом на даному Договорі ОСОБА_5 надає згоду на те, що ОСОБА_4 буде проживати з матір'ю за адресою - АДРЕСА_2 - в квартирі, отриманої ОСОБА_5 в результаті поділу майна подружжя.

Позивачі наполягають на тому, що реєстрація неповнолітнього ОСОБА_4 на спірній житловій площі у будь-якому разі створює ним перешкоди в реалізації права власності, не відповідає реальному стану речей та суперечить раніше досягнутим домовленостям та рішенню суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, судом встановлено, що позивачі у визначеному законодавством порядку набули право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.

Судом не приймаються до уваги пояснення представника відповідача, що у вигляді письмових заперечень містяться в матеріалах справи, оскільки вказані відомості у запереченнях щодо того, що в квартирі залишились дитячі речі спростовуються наданим суду актом про не проживання ОСОБА_4, 2002 року народження у квартирі АДРЕСА_1 від 15.07.2017 року, з якого вбачається, що у зазначеній квартирі дитячих речей та предметів особистої гігієни не виявлено. Той факт, що неповнолітній ОСОБА_4 на вихідні дні приходить до батька та займається з викладачем іноземної мови у спірній квартирі не можна сприймати як факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачам на праві власності. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, 2002 року народження дійсно проживає разом з матір'ю, є учнем 10 класу Одеської загальноосвітньої школи №5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області , у заяві матері на прийняття дитини до школи та у класному журналі 9-А класу в журналі «Загальні відомості про учнів» місце мешкання ОСОБА_4 вказане як АДРЕСА_5. Також спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 06.07.2017 року та 07.07.2017 року відвідана адреса: АДРЕСА_2-квартира належить ОСОБА_5, але двері ніхто не відчинив, зі слів сусідки ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 у квартирі №35 мешкають мати з сином ОСОБА_4. З відповіді Заступника головного лікаря КУ «ДМП №6» м.Одеси від 21.06.2017 року №01-03/294 вбачається, що у списках підлітків школярів Київського району м.Одеси дитина ОСОБА_4 2002 року народження не значиться, за адресою АДРЕСА_1 не проживає, на обліку в КУ «ДМП №6» м.Одеси не перебуває, медичної документації в поліклініці на нього не має.

Судом також приймається до уваги, що ОСОБА_4 вже більш чотирнадцяті років, і він вправі самостійно обирати місце проживання з батьками. Доказів того, що він намагався місцем свого проживання обрати спірну квартиру у матеріалах справи немає.

Тобто, відповідач ОСОБА_4, 2002 року народження, законним представником якого є ОСОБА_5, на разі дійсно зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, що належить позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві власності, не проживаючи постійно за даною адресою понад один рік, а тому відповідно до вимог ЦК України це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

У відповідності до ч.1 ст. 217 ЦПК України суд, якій ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні.

Враховуючи специфіку виконання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою, суд визначає порядок його виконання і зазначає, що дане рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 110, 169, 208-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 за участю третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.