КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/974/17
Провадження №2/319/486/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Хамзіна Т.Р.,
за участі секретаря судового засідання Фінько Ю.В.,
за відсутності осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 41 874,66 грн.,
До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, КБ «Приватбанк») з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому зазначило, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву №б/н від 15.04.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 14 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто зобовязання за вказаним договором не виконав.
Станом на 03.07.2017 відповідач має заборгованість 41 874,66 грн., яка складається з наступного:
7 917,50 грн. тіло кредиту;
6 760,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
24 726,74 грн. заборгованість за пенею;
500 грн. штраф (фіксована частина);
1 970,22 грн. штраф (процентна складова).
Позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання не зявилася про дату, час та місце судових засідань повідомлена належним чином.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та за згодою позивача ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст.169 та ст.224 ЦПК України.
Судом під час розгляду справи встановлено наступне.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» надано наступні документи:
1) розрахунок заборгованості за договором №б/н від 15.04.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 31.05.2015. Згідно з цим розрахунком заборгованість за тілом кредиту складає 13 337,50 грн., заборгованість за процентами 354,26 грн., разом 16 161,98 грн.;
2) розрахунок заборгованості за договором №б/н від 15.04.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 03.07.2017. Згідно з цим розрахунком заборгованість за тілом кредиту складає 7 917,50 грн., нараховані відсотки 6 760,20 грн., нарахована пеня 24 726,74 грн., заборгованість по судовим штрафам 2 470,22 грн., разом 41 874,66 грн.;
3) Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 15.04.2010. Відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач погодилась з умовами договору;
4) Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Згідно з витягом умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» наступні:
Пільговий період: до 55 днів. Базова % ставка в місяць: 2,5%. Обовязковий щомісячний платіж: 7% від заборгованості (з 01.04.2014 - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості)). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: Пеня = 0.24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн.; Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
5) витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку;
6) НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1;
7) довіреність на представника ПАТ КБ «Приватбанк»;
8) відомості з ЄДРПОУ;
9) банківська ліцензія від 05.10.2011;
10) виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
11) витяг зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк».
Дослідивши зазначені документи, суд дійшов до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 15.04.2010 дійсно було укладено договір про надання банківських послуг.
Проте доказів, які б містили інформацію про видачу кредиту, рух грошових коштів по рахунку відповідача, наявність заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем, розмір цієї заборгованості, позивачем не надано.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.ч. 2-4 ст. 60 ЦПК).
Відомостей про наявність підстав звільнення від доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання, зобовязано сторони подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання, повідомити суд про всі відомі їм рішення судів та всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.
Позивач свій обовязок не виконав та не надав суду до або під час попереднього засідання всі наявні у нього докази, які стосуються предмету спору, та які б обґрунтовували наявність та розмір заборгованості.
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2017 року було призначено справу до судового розгляду та запропоновано позивачу надати документи, необхідні суду для правильного вирішення справи, а саме виписку операцій по картковому рахунку ОСОБА_1, докази видачі платіжної картки ОСОБА_1, відомості щодо строку дії платіжної картки, виданої ОСОБА_1, докази звернення до відповідача з вимогами про повернення заборгованості.
Станом на 24.10.2017 зазначені документи та відомості суду не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З наведеного положення ЦК України виходить, що обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти виникає лише в разі виконання свого обовязку банківською установою надати кошти позичальникові.
Надані судом розрахунки заборгованості, на думку суду, не є доказом видачі кредиту, наявності заборгованості та її розміру. Розрахунки заборгованості не є первинними документами за своєю природою, є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках клієнта, та можуть бути оцінені судом лише разом з іншими доказами, які б обґрунтовували доводи позивача про видачу кредиту відповідачеві, наявність заборгованості за кредитом та її розмір.
Первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечено отримання інформації на паперовому носії.
Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (далі Положення № 254), визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обовязкові реквізити.
Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.
До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.
Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується у регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.
Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом певного періоду, та є підтвердженням виконаних операцій.
Проте, як було зазначено, виписку операцій по банківському рахунку ОСОБА_1 або інші первинні документи, які б підтверджували видачу кредиту, здійснення інших операцій по рахунку, наявність заборгованості та її розмір суду не надано.
За таких обставин позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України не доведено обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог, що ним дійсно було видано кредит відповідачу, розмір цього кредиту, наявність заборгованості відповідача та її розмір.
На підставі наданих позивачем доказів суд не може дійти до однозначного висновку про розмір отриманого відповідачем кредиту, розмір та наявність заборгованості. Відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 27, 60, 212-215 ЦПК України, суд
В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 41 874,66 грн. відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Р.Хамзін