АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 755/3340/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
У Х В А Л А

30 жовтня 2017 року Суддя Апеляційного суду м. Києва Волошина В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (далі- Закон») за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної на рішення суду, а саме 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, позивач при її подачі не здійснив оплату судового збору, посилаючись ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачі», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Вирішуючи питання про наявність у особи, яка подає апеляційну скаргу, підстав для звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII , який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про стягнення страхового відшкодування складаються із вимог майнового характеру. При подачі позовної заяви до суду підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 823,72 грн. (82 372,89 грн. х 1 відсоток). Відповідно до вимог підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання апеляційної на рішення суду повинен складати суму 906,09 грн. із розрахунку 823,72 грн. х 110%. Однак, при подачі апеляційної скарги позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Відповідно до вимог статей 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З урахуванням наведеного, особі, яка подає апеляційну скаргу слід оплатити судовий збір у розмірі 906,09 грн. та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: Отримувач коштів - УДКС у Солом′янському у районі м. Києва, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 38050812, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, Розрахунковий рахунок 0010.

Керуючись п.2 ст. 297 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя В. М. Волошина