Справа № 219/6906/17
Провадження №2/219/3482/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 червня 2017 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, до Покровської сільської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, звернулись до суду з позовною заявою до Покровської сільської ради про визнання права власності, в якій просять визнати за ними по 1/2 частині на кожного право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на спадкове майно: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 6,5400 га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - Покровська сільська рада Бахмутського району Донецької області.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

Статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено форму і зміст позовної заяви.

Так, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачами в позовній заяві визначено ціну позову в розмірі 71974,17 гривень, однак до позовної заяви не надано доказів, підтверджуючих вартість спірного майна.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 16 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

З огляду на викладене, вказане порушення, в свою чергу, також унеможливлює визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також відповідно до частини 3 статті 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Проте, вказана позовна заява підписана лише позивачем ОСОБА_1, а законним представником малолітнього позивача - ОСОБА_2 - позовна заява не підписана.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на момент звернення з позовною заявою до суду досягла семирічного віку та має часткову цивільну дієздатність, оскільки є малолітньою особою, та відповідно до статті 31 Цивільного кодексу України має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦПК України цивільну процесуальну дієздатність, а саме: здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена (ч. 2 ст. 29 ЦПК України).

Частиною 1 статті 39 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом

У зв'язку з викладеним, позовна заява повинна бути підписана законним представником малолітньої особи, повноваження якого, в свою чергу, повинні бути підтвердженні у встановленому законом порядку (свідоцтвом про народження дитини, паспортом законного представника малолітньої особи, тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до статей 19, 24 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

З урахуванням наведеного, позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, до Покровської сільської ради про визнання права власності слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків, оскільки відповідно до правил п. 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, що позивачем не зроблено, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, про що суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, до Покровської сільської ради про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - п'ять днів з дня отримання ним копії зазначеної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Конопленко