У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування заподіяної моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи та остаточно просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МВ «Стеллар» (далі - TOB «MB Стеллар»), Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») в солідарному порядку на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 27 лютого 2015 року о 20:30 год. на 284 км автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої він, як пасажир вантажного автомобіля, що належить TOB «MB Стеллар», зазнав тілесних ушкоджень.

У результаті ушкодження здоров'я він змушений був звернутися за медичною допомогою до лікаря, де при огляді у нього було виявлено численні забої та садини, а також перелом пальця.

ОСОБА_3 зазначав, що в результаті ДТП йому спричинено моральну шкоду, що викликано порушенням звичного способу життя, на тривалий час у побуті з'явився дискомфорт, він став нервовим у спілкуванні із знайомими і рідними.

08 липня 2015 року, у зв'язку з виправданням водія TOB «MB Стеллар» ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, він додатково заявив вимоги до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», з вини яких не було забезпечено безпеку руху на вище вказаній ділянці дороги, не проведено своєчасного ремонту пошкодженого дорожнього покриття, що стало причиною ДТП.

З огляду на вказане ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_3 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року прийнято відмову представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 від позову в частині заявлених вимог до TOB «MB Стеллар» про відшкодування заподіяної моральної шкоди, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року в частині позовних вимог до TOB «MB Стеллар» скасовано і провадження у справі і частині цих вимог закрито.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задоволено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року в частині стягнення з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_3 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, та вирішення питання про розподіл судових витрат скасовано.

Ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що невиконання ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» передбачених чинним законодавством обов'язків щодо утримання автомобільних доріг перебуває у причинному зв'язку з настанням ДТП і її наслідками.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» моральної шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що роботи на спірній ділянці дороги виконувалися відповідачем належним чином, а тому відсутні правові підстави для стягнення з нього моральної шкоди, завданої в результаті ДТП на цій ділянці дороги.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 лютого 2015 року о 20 год. 30 хв. на автодорозі Стрий-Знам'янка 283 км - 800 м водій ОСОБА_4, працюючи водієм TOB «MB Стеллар», здійснюючи перевезення вантажу (соку) з м. Вінниця до м. Тернополя, керуючи автомобілем марки «Вольво - FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_1, та буксируючи напівпричіп - цистерну «BSLT», д.н.з. НОМЕР_2, втратив контроль над транспортним засобом, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив перекидання на праву сторону через зустрічну смугу руху в кювет.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2015 року у адміністративній справі № 344/4339/15-п провадження відносно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При винесенні постанови судом було установлено, що водій ОСОБА_4 не допустив порушень правил дорожнього руху, а ДТП сталася внаслідок потрапляння (в'їзду) переднього лівого колеса автопоїзда, керованого ОСОБА_4, у вибоїну шириною 0,6 м, довжиною 0,88 м та глибиною 0,12 м, у результаті чого відбувся розрив колеса, втрата водієм керованості транспортного засобу, виїзд на зустрічну смугу руху та перекидання на праву сторону через зустрічну смугу руху в кювет.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Висновком експерта Тернопільського НДЕКЦ МВС України від 01 березня 2016 року № 5-47/16 встановлено, що виходячи з видимості у напрямку руху водія автопоїзда у складі сідельного тягача та цистерни, швидкість транспортного засобу не повинна була перевищувати 82 км/год, швидкість руху автопоїзда 80 км/год, та відповідає в даних дорожніх умовах заданій видимості дороги у напрямку руху 87,5 км/год.; в момент наїзду на вибоїну (виходячи з розташування останньої на проїзній частині дороги) переднє ліве колесо сідельного тягача знаходилося на правій смузі руху транспортного потоку до м. Хмельницький, відповідно транспортний засіб в момент наїзду на вибоїну не міг рухатися «лівою стороною коліс» по лівій смузі руху; при встановлених обставинах ДТП водій автопоїзда з моменту виникнення небезпеки (перешкоди) для руху, був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця розташування вибоїни на проїжджій частині дороги або здійснити безпечний об'їзд.

Вказаним висновком підтверджені висновки експертного дослідження від 19 березня 2015 року № 8А, проведеного судовим експертом Хмельницького НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області, який знаходиться в матеріалах справи № 344/4339/15-п Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, змістом якого вмотивовано постанову суду від 12 травня 2015 року про закриття провадження про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з довідкою від 28 лютого 2015 року № 2221, складеною лікарем швидкої допомоги Тернопільської міської комунальної лікарні, 28 лютого 2015 року о 20 год. 40 хв. було здійснено огляд позивача, який звернувся до травмпункту з приводу ДТП, яка сталася 27 лютого 2015 року. ОСОБА_3 було поставлено діагноз - забій, осадення лівої сідниці, забій в/поверхні правого стегна, забій правої лопаткової ділянки, правого плечового суглоба, краєвий перелом фаланги ІІІ пальця правої кисті, забій, осаднення тулуба справа. Під час огляду позивачу було проведено рентгензйомку кисті правої руки, за результатами виявлення перелому пальця, накладено гіпсову пов'язку (а. с. 4, т.1).

Автомобільна дорога М-12 Стрий Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка на її 284 км включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2006 року № 865, належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор). Ділянка даної дороги, де сталася ДТП: 284 км - 800 м (з під'їздом до м. Хмельницького) знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг.

Отже, власником дороги М-12 Стрий Тернопіль-Кіровоград- Знам'янка є держава, яка уповноважила Державну службу автомобільних доріг України (Укравтодор) в особі Служби автомобільних доріг здійснювати управління ділянкою дороги від 284 км - 800 м (з під'їздом до м. Хмельницького).

24 грудня 2014 року між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (замовник) і Хмельницьким облавтодором (підрядник) укладено договір № 21, за умовами якого Служба автомобільних доріг доручила підряднику і зобов'язалася прийняти і оплатити виконання робіт експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення в Хмельницькій області протяжністю 2 077 км, згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці і залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікацій робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування». У свою чергу, Хмельницький облавтодор зобов'язався на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником.

Сторони домовились, що виконання робіт підрядником здійснюється після одержання ним від замовника щомісячного плану-завдання та проектно-кошторисної документації, складеної на основі актів-дефектів, затверджених замовником у межах ціни договору (п. п. 1.2)

Крім робіт, передбачених п. п. 1.1, 1.2 цього договору, Хмельницький облавтодор зобов'язався виконувати роботи на мережі автомобільних доріг з ліквідації ямковості, наслідків стихійного лиха та аварійні роботи: у разі надходження конкретних письмових розпоряджень замовника по усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту, по ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод (п. 1.3).

Також сторони передбачили, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні ДТП, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством. При цьому Хмельницький облавтодор несе відповідальність за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно з діючими нормативами при виконанні підрядних робіт, якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди; невиконання або неналежне виконання робіт, в межах відповідних планів-завдань замовника. В цьому випадку підрядник бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів при виникненні дорожньо-транспортних пригод, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків (розділ 7).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вказані Правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, встановивши факт пошкодження транспортного засобу під керуванням третьої особи внаслідок його попадання у вибоїну під час руху дорогою загального користування, що перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області; недоведеність встановлення перед місцем пошкодження ділянки дороги будь-яких попереджувальних чи огороджувальних знаків, та з урахуванням обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що невиконання передбачених законами та укладеним зі Службою автомобільних доріг 12 липня 2012 року договором з додатками, обов'язків ДП «Хмельницький облавтодор» перебуває у причинному зв'язку з настанням даної ДТП і її наслідками, а саме: пошкодженням автомобіля й заподіянням тілесних ушкоджень позивачу, а тому моральна шкода має бути відшкодована саме зазначеною юридичною особою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд при дослідженні доказів у справі, які були досліджені місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми процесуального права, рішення суду в частині стягнення з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_3 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, та вирішення питання про розподіл судових витрат відповідає вимогам матеріального права, а тому в цій частині скасовано апеляційним судом помилково.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року в частині стягнення з Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_3 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, та вирішення питання про розподіл судових витрат, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович