ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Глущенко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по надлишково виплаченому грошовому забезпеченню, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 2005 року по червень 2016 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовій частині НОМЕР_1 ). Наказом начальника Житомирського прикордонного загону від 06.01.2016 року відповідачу було надано щорічну основну відпустку за 2016 рік в кількості 24 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у період відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення, тобто вже на початку року військовослужбовець використав більшу частину щорічної основної відпустки за 2016 рік, при цьому не відпрацювавши за вказаний період. Наказом начальника від 17.06.2016 року ОСОБА_1 виключено із списків особоового складу у зв`язку із звільненням останнього з військової служби в запас Збройних Сил України. Позивач зазначає, що внаслідок надлишково використаної військовослужбовцем відпустки за 2016 рік в кількості 9 календарних днів та виплати йому матеріальної допомоги на оздоровлення в останнього виникла заборгованість перед ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовою частиною НОМЕР_1 ) в сумі 3135,51 грн., яку просить стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № НОМЕР_2 від 06.01.2016 року капітану ОСОБА_1 , офіцеру (з технічних засобів прикордонного контролю) групи прикордонного контролю та реєстрації відділу організації охорони державного кордону штабу, першу її частину, надано щорічну основну відпустку за 2016 рік тривалістю 24 календарних дня, з 18 січня 2016 року по 10 лютого 2016 року та виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 5379,25 грн.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №125-ОС від 17.06.2016 року капітан ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу, знятий з усіх видів забезпечення з 19.06.2016 року. На підставі абзацу 4 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» наказано провести відрахування за 9 календарних днів надлишково використаної відпустки.
30.06.2016 року відповідачу направлена пропозицією добровільно відшкодувати в касу або перерахувати на користь Житомирського прикордонного загону заборгованість по грошовому забезпеченню, але заборгованість сплачена не була.
Станом на 18.07.2016 року заборгованість відповідача перед військовою частиною НОМЕР_1 по грошовому забезпеченню внаслідок надлишкового використання чергової щорічної відпустки складає 3135,51 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість, розрахунковим листом за червень 2016 року з 20.06.2016 року по 30.06.2016 року.
Частиною першою ст. 22 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Згідно до ст. 127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки.
Відповідно до абзацу 4 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Оскільки ОСОБА_1 було надлишково нараховані та виплачені кошти за дні відпустки, які були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року, у нього виникла заборгованість перед ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовою частиною НОМЕР_1 ) у розмірі 3135,51 грн.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по надлишково виплаченому грошовому забезпеченню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн. та 480,00 грн. за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача, що підтверджено документально, і тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про відпустки», ст. 127 КЗпПУ, ст. ст. 10, 60, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Богунського районного суду міста Житомира протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенцова