Справа № 308/6122/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29.06.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинні бути зазначені: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно з ч. 4 цієї ж статті позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно зі ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії. При цьому, згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач просить суд:

розглянути та задовольнити дану позовну заяву шляхом прийняття рішення про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0532, що розташована: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Талліннська, № 15, мікрорайон «Садовий», загальною площею 0,0967 га, власником якої зазначено ОСОБА_3, номер запису про право 13523063, дата державної реєстрації права 25.02.2016 року;

відновити порушені права законного власника ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0532, що розташована: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Талліннська, № 15, мікрорайон «Садовий», загальною площею 0,0967 га;

зобовязати приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 скасувати запис у держреєстрі щодо обєкта нерухомого майна за реєстраційним номером запису про право 13523063, дата державної реєстрації права 25.02.2016 року.

Оскільки зміст позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України) є певною формою захисту, яку просить позивач від суду, має суттєве значення при розгляді справи, і, відповідно, вимагає чітко визначеного формулювання, не може бути висловленим загальним виразом.

Разом з тим, у позовній заяві не конкретизовано вимогу щодо відновлення порушених прав законного власника ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, а також позивачем не зазначено способу захисту (яким чином позивач просить відновити порушене право).

У разі визнання права власності на земельну ділянку, про що вказано позивачем у позовній заяві, остання також повинна відповідати вимогам п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме, містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, а до заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору з урахуванням приписів ст. 80 ЦПК України та ч. 1 ст. 4 Закону Украни «Про судовий збір».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Таким чином, у контексті наведеного позивачу слід конкретизувати позовну вимогу щодо відновлення порушених прав законного власника земельної ділянки, та у разі предявлення вимоги про визнання права власності на земельну ділянку сплатити судовий збір і додати до заяви оригінал документа, що підтверджує його сплату за вимогу майнового характеру у відсотковому співвідношенні до ціни позову за ставкою, визначеною ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить скасувати державну реєстрацію прав на спірну земельну ділянку, і, відповідно зобовязати приватного нотаріуса скасувати відповідний запис у державному реєстрі щодо обєкта нерухомого майна. Проте, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування, зокрема, про наявність обставин припинення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки (розірвання, визнання недійсним, неукладеним, тощо), державну реєстрацію якого позивач просить скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем не залучено до участі в справі в якості сторін по справі ОСОБА_4, яким було відчужено спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, державну реєстрацію якого просить скасувати позивач, а також ОСОБА_3, за яким на даний час здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку, хоча спірні правовідносини безпосередньо стосуються їхніх прав та обовязків.

Відтак, з урахуванням викладеного, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог, зазначити спосіб захисту та чітко визначити сторін по справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_5