Справа № 2-914/11 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/6135/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Мельничук О.Я,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ПП «Санні» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» до ОСОБА_6, з участю третьої особи Приватного підприємства «Санні», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, вселення та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

Позивач ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, з участю третьої особи ПП «Санні», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, вселення та відшкодування моральної шкоди, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» кошти в розмірі 3000000 грн. моральної шкоди; витребувати у ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» право власності на нерухоме майно, що знаходиться на вул. В.Великого, 59-Б у м.Львові, а саме: зал ресторану, площею 858,9 кв.м.; приміщення їдальні, площею 230,1 кв.м., складські приміщення, площею 1734 кв.м.; виселити ОСОБА_6 та інших осіб із приміщень, що знаходяться на вул. В.Великого, 59-Б у м.Львові, а саме: зал ресторану, площею 858,9 кв.м.; приміщення їдальні, площею 230,1 кв.м., складських приміщень, площею 1734 кв.м.; вселити ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» в приміщення, що знаходяться на вул.В.Великого, 59-Б у м. Львові, а саме: зал ресторану, площею 858,9 кв.м.; приміщення їдальні, площею 230,1 кв.м., складські приміщення, площею 1734 кв.м.; судові витрати покласти на відповідача.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2016 рокуцивільну справу за позовом ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, вселення та відшкодування моральної шкоди передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду по суті.

Ухвалу оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27 липня 2017 року залучені як треті особи без самостійних вимог на сторонні відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою, оскільки з матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_6 проживає у м. Львові на вул. Тарнавського, що територіально належить до Личаківського району, тому згідно із ст. 109 ЦПК України справа підсудна Личаківському районному суду м. Львова

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року та питання про передачу справи іншому суду передати на новий розгляд до Сихівського районного суду м. Львова.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 аналогічні апеляційній скарзі ОСОБА_4

Апелянт ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року та питання про передачу справи іншому суду передати на новий розгляд до Сихівського районного суду м. Львова

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи ПП «Санні» ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити.

Апелянти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також відповідач ОСОБА_6 будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (т. 7, а.с. 221, 225-226), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, апелянт ОСОБА_5 подала заяву про відкладення розгляду справи з тих підстав, що вона не може прибути у зв"язку із зайнятістю на роботі, інші учасники не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд виходив з того, що після відкриття провадження у справі виявилось, що заява прийнята з порушенням правил виключної підсудності, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України справу передано для розгляду до Франківського районного суду м. Львова, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться на території Франківського району м. Львова.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_7 «Ресторан «Беркут» визначив відповідачем ОСОБА_6, зазначивши його місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, предметом позову є визнання права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що знаходяться на вул. В. Великого, 59-Б у м. Львові та за адміністративно-територіальним поділом належать до Франківського району м. Львова.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року розяснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із п. 14 ст. 110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

З матеріалів справи встановлено, що після скасування ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Сихівського районного суду м.Львова від 20 травня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 15 та 27 липня 2015 року, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 квітня 2016 року справу позовом «Ресторан «Беркут» до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, вселення та відшкодування моральної шкоди прийнято до провадження. Справу призначено до розгляду на 13 травня 2016 року і в цей день оскаржуваною ухвалою справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду по суті.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що з врахуванням положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України, цивільну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» до ОСОБА_6, з участю третьої особи Приватного підприємства «Санні», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, вселення та відшкодування моральної шкоди необхідно передатиза підсудністю до Франківського районного суду м. Львова.

Відтак доводи апеляційних скарг про те, що справа повинна розглядатись у Личаківському районному суді м. Львова з підстав того, що відповідач зареєстрований у м. Львові на вул. Тарнавського, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у даному випадку справа підлягає розгляду судом за місцезнаходженням нерухомого майна згідно із вимогами ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки при апеляційному розгляді справи порушень вимог закону, які є підставою для скасування ухвали в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_8