Справа № 202/7173/16-ц
Провадження № 2/202/438/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 Панасівни, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_5, про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. В своїй позовній заяві, уточненій позовній заяві позивачі зазначили, що їм на праві приватної власності належить 76/100 частин квартири АДРЕСА_1. Відповідачка є власником 24/100 частин квартири. Вони з відповідачкою в родинних відносинах не перебувають, частина квартири, що належить відповідачці є незначною та не може бути виділена їй в натурі. Через неприязні стосунки між ними та відповідачкою спільне користування квартирою неможливе. Припинення права власності відповідачки на належну їй частку квартири не завдасть їй істотної шкоди, адже вона мешкає із своєю сімєю за іншою адресою. Позивачами була внесена компенсація частки квартири, що належить ОСОБА_5 на праві власності, у розмірі 133291 грн. на депозитний рахунок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Просили суд: припинити право власності ОСОБА_5 на 24/100 частки квартири АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на 24/100 частки квартири АДРЕСА_2 в рівних частинах, тобто по 6/100 за кожним; стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості належної їй на праві приватної власності 24/100 частки квартири АДРЕСА_2 в розмірі 133291 грн.

Представник позивачів в судові засідання з'явився, позовні вимоги, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. В подальшому відповідно до заяви просив розглядати справу без його участі та задовольнити уточнені позовні вимоги.

Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення уточненого позову не заперечувала, як і не заперечувала щодо отримання компенсації за її частку в квартирі, згідно з експертною оцінкою. В подальшому подала заяву про слухання справи в її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1997 року, виданого ВАТ БМФ «Дніпротяжбуд», на підставі розпорядження від 12серпня 1997 року за №120-ІІІ/97, 76/100 частки квартири АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Польщі (після одруження ОСОБА_4) ОСОБА_6. Двокімнатна квартира спільного заселення розташована на 2 поверсі пятиповерхового будинку (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 квітня 2001 року,виданого ВАТ БМФ «Дніпротяжбуд», на підставі розпорядження від 10 квітня 2001 року за №7-ІІІ/01, 24/100 частки квартири АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_8 (після одруження ОСОБА_5) ОСОБА_10 ( а.с.35).

Загальна площа квартири становить 59,7 кв.м., житлова 42,8 кв.м.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є власником 24/100 частини квартири АДРЕСА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2001 року ( 24/400 частки), заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року (справа №202/10857/14-ц, провадження №2/0202/747/2015) ( 8/400 частки), рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року (справа 202/9342/15-ц) ( 32/400), Договору дарування частки квартири від 23.11.2016 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 за реєстровим номером 1-690, відповідно до якого ОСОБА_8 подарував їй 24/400 частки та 8/400 частки квартири АДРЕСА_5. Право власності ОСОБА_5 підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2001 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №73736911, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №61283703 ( а.с. 39,40-41,42). ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.02.2009 року, в спірній квартирі не проживає.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. ст.355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Керуючись цими положеннями правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні права власності мають рівні права.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положення статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №995-17 від 15.05.2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_12, ринкова вартість квартири АДРЕСА_6 на час складання висновку складає 555 377 грн. ( а.с.64-77). Відповідно ринкова вартість 24/100 частки складає 133290,48 грн. ( 555 377 грн. х 24 :100)

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вимог ч.2 ст.365 ЦК України ОСОБА_4 внесла на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача в сумі 133291 грн. (а.с.95), визначеного висновком експерта.

Відповідачка не заперечувала щодо отримання даних коштів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні та такі, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачів на користь держави недоплачений при подачі позову судовий збір за позовні вимоги в частині визнання права власності на 24/100 частки квартири в розмірі 333 грн. 23 коп. з кожного (133291 грн. х 1% від ціни позову = 1332,91 грн. : 4).

Керуючись: 183, 188, 317, 319, 321, 358, 365, 386, ЦК України, ст.ст.3,7,11, 15, 30, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_5 на 24/100 частки квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на 24/100 частки квартири АДРЕСА_2 в рівних частинах, тобто по 6/100 за кожним.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості належної їй на праві приватної власності 24/100 частки квартири АДРЕСА_2 в розмірі 133291 грн.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі по 333 грн. 23 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар