Справа № 648/4308/16-ц
Провадження № 2/648/269/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

при секретарі: Думітраш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за об`єднаними позовами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» про стягнення вартості відновлювального ремонту та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24.05.2016 року ОСОБА_2, працівник ТОВ «СИНЄВИР», керуючи транспортним засобом Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом Schmitz SCS24, реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував позивач. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.07.2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль позивача був застрахований у ПАТ «СК «УНІКА», яке сплатило останньому за завдані внаслідок ДТП збитки в сумі 50000 грн., проте, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 242354,08 грн. Позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити йому різницю вартості ремонту автомобіля в сумі 192354,08 грн., проте добровільно шкода відшкодована не була. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 192354,08 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати у справі.

14.12.2016 року ПАТ «СК «Уніка» звернувся до суду з позовом до ТОВ «СИНЄВИР» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, мотивуючи його тим, що в результаті ДТП, яка відбулася 24 травня 2016 року за участю транспортного засобу Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом Schmitz SCS24, реєстраційний номер НОМЕР_2, ПАТ «СК «УНІКА», як страховик вказаного транспорту за умовами договору страхування від 22 червня 2015 року, виплатив страхове відшкодування на суму 50 000 грн. Зважаючи на те, що страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, ПАТ «СК «Уніка» просив суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з ТОВ «СИНЄВИР» та ОСОБА_2 на свою користь в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 50 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 378 грн.

В судовому засіданні:

Представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Щодо задоволення позовних вимог ПАТ «СК «УНІКА» не заперечував.

Представник ТОВ «СИНЄВИР» заперечив проти вимог ОСОБА_1, суду пояснив, що на момент вчинення ДТП за участю ОСОБА_2 не був працівником підприємства, тому ТОВ «СИНЄВИР» не є належним відповідачем у справі.

ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення проти позову, якими вказав, що він мав трудові відносини з ТОВ «СИНЄВИР» до 31.12.2015 року. Його дійсно було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, проте суму заявлених страховиком збитків він вважає завищеною та необґрунтованою, заперечив проти задоволення вимог ПАТ «СК «УНІКА».

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР№ 015662 власником автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, бортовий малотонажний-В, реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_1.

З Полісу № АІ/6617344 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.06.2015 року, постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року у справі № 654/1967/16-п та довідки Державтоінспекції МВС від 02.06.2016 року, вбачається, що ТОВ «СИНЄВИР» є власником транспортного засобу Renault Magnum, реєстраційний номер ВТ0399А, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Згідно договору про виконання роботи від 12.02.2015 року, ОСОБА_2 виконував за завданням ТОВ «СИНЄВИР» вантажні перевезення. Дія договору закінчується 31.12.2015 року. При цьому, згідно п. 6.6 вказаного договору, він вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

З інформації, отриманої від Головного Управління держпраці у Херсонській області від 19.06.2017 року, договір про виконання роботи від 12.02.2016 року по суті має ознаки договору цивільно-правового характеру, що вбачає перебування ОСОБА_2 у цивільно-правових, а не у трудових відносинах з ТОВ «СИНЄВИР».

Згідно постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року у справі № 654/1967/16-п, довідки Державтоінспекції МВС від 02.06.2016 року, ОСОБА_3, (працівник ТОВ «Синєвир»), керуючи автомобілем Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом Schmitz SCS24, реєстраційний номер НОМЕР_2, (який належить ТВ «Синєвир»), порушив вимоги ПДР, внаслідок чого відірвалося ліве заднє колесо його автомобіля та зіткнулося з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався в зустрічному напрямку. ОСОБА_2 21.07.2016 року постановою суду було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту № 46/1 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 08 червня 2016 року, вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження при ДТП 24.05.2016 року складає 242354,08 грн. Ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складає 553794,17 грн., вартість матеріальних збитків в результаті його пошкоджень при ДТП 24.05.2016 року складає 120330,27 грн.

Відповідно до листа ПАТ «СК «Уніка» від 02.07.2016 року, страховиком було розглянуто матеріали стосовно ДТП, що сталася 24.05.2016 року за участю автомобілів Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3 та Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_1, та вирішено виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 50 000 грн.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ч.1,2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно Постанови судової палати у цивільних справах ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15, згідно п. 9 Постанови ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно п. 17 Постанови ВСУ № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, в разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу, розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин та відновлювального ремонту.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів того, що водій ОСОБА_3І на момент скоєння дорожньої пригоди керував транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки та належить ТОВ «СИНЄВИР», при цьому завдану позивачу за первісним позовом шкоду в добровільному порядку не відшкодував, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ТОВ «СИНЄВИР» вартості відновлювального ремонту автомобіля підлягають задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «СИНЄВИР» моральної шкоди, суд керується вимогами ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає не доведеним факт того, що позивачу за первісним позовом, в результаті адміністративного правопорушення, скоєного працівником ТОВ «СИНЄВИР», було нанесено моральну шкоду, тому первинний позов цій частині не підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,

Відповідно до підпункту г) п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена у встановленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Тобто, відповідно до ст. 541 ЦК України, на водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 та страхувальника ТОВ «СИНЄВИР» покладається солідарний обовязок щодо відшкодування шкоди, оскільки предмет зобовязання, встановлений п.п. г) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є неподільним.

Враховуючи наведене, з урахуванням того, що ПАТ «СК «УНІКА», як страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування, має право зворотної вимоги до ОСОБА_2, який згідно постанови суду був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та спричиненні матеріальних збитків, які у добровільному порядку не відшкодував та право зворотної вимоги до ТОВ «СИНЄВИР», який є страхувальником транспортного засобу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «СК «УНІКА» в повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 88, 212-215, 221-223, 224 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 526, 541, 611, 993, 1166, 1167, 1187, 1191, ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» про стягнення вартості відновлювального ремонту задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 192354,08 грн. (сто девяносто дві тисячі триста пятдесят чотири гривні 08 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 2495,20 грн.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» та ОСОБА_2 солідарно на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 1/2 понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору 689,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 1/2 понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору 689,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: Кусік І.В.