Справа№333/205/17
Провадження №2/333/847/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок участі у ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 20.06.1986 року по 29.11.1986 року він отримав численні хронічні захворювання, йому встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку з захворюваннями, які є наслідком виконання обов`язків військової служби при ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС, в зв`язку з чим порушено його нормальний життєвий стан, він позбавлений можливості реалізувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Він постійно потребує лікування, його здоров`я з кожним роком погіршується, він страждає на головні болі, має поганий сон, безсоння, не має можливості працювати, може вільно пересуватись на велику відстань, не може належним чином матеріально забезпечувати свою родину, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Вважає, що у зв`язку з отриманими хронічними хворобами йому завдана моральна шкода в розмірі 100000,00 грн. яку він просить суд стягнути з Міністерства оборони України на його користь.
Позивач у судове засідання не з`явився, довірив свої інтереси представляти ОСОБА_2 , який позов підтримав, просив його задовольнити.
Представник відповідача Міністерства оборони України Зінченко С.О. заперечував проти позову, вважає, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки, на його думку, позивачем та його представником не було надано документальних доказів моральних страждань. Додатково пояснив, що позивач не проходив військову службу у Збройних Силах України. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вчинення Міністерством оборони України винних дій щодо позивача та наявність причинного зв`язку між такими діями та моральною шкодою, як і відсутні докази завдання позивачеві моральної шкоди.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується посвідченнями інваліда Серії НОМЕР_1 (а.с.7) та особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серії А №156-28 (а.с.6).
Відповідно до довідки МСЕК Серії АД № 178528 від 11.01.2012 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з аварією на ЧАЕС при виконанні обов`язків військової служби (а.с.8).
Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС від 11.09.2008 року, ОСОБА_1 має ряд захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11).
Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 02.09.2008 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах в період з 06.11.1981 року по 14.12.1983 року. В період з 20.06.1986 року по 29.11.1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.10).
Згідно виписок з історії хвороб, ОСОБА_1 періодично проходив лікування в КУ ЗОКБ (а.с.12-17).
Будь-яких інших доказів того, що позивач отримав ушкодження здоров`я на ЧАЕС саме під час проходження служби у Збройних Силах, з боку прозивача та його представника не надано.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законодавством порядку.
Згідно змісту Постанови Верховної Ради України «Про чисельність Збройних Сил України; нормативно-правовий акт № 235-VIII від 05.03.2015 року та ст.3 Закону України «Про Збройні сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. За вказаними нормативними актами, Збройні Сили України утворені лише 06.12.1991 року.
Відповідно до листа Генерального штабу Збройних Сил України Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142, документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
Судом встановлено, що згідно експертного висновку, позивач отримав захворювання внаслідок виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та відповідно, зазнав моральної шкоди внаслідок отримання такого захворювання.
Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов`язок надання яких покладається на сторони по справі.
Позивач не надав належних доказів того, що під час отримання ушкодження свого здоров`я через участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.06.1986 року по 29.11.1986 року він перебував на службі у Збройних силах України, які утворились лише 06.12.1991 року. Таким чином, Міністерство оборони України не може бути визнане особою, яка має нести відповідальність за спричинення моральної шкоди позивачу у даному випадку.
Порядок відшкодування моральної шкоди, визначений ст.1167 ЦК України, передбачений для деліктної відповідальності та на спірні правовідносини не поширюється, оскільки законом чітко врегульовано правовий та соціальний захист військовослужбовців у разі встановлення інвалідності, а питання відшкодування шкоди, заподіяної особам внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Посилання позивача, в обґрунтування своїх позовних вимог, на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №2-86гс14 від 21.10.2014 року, до даного випадку застосована бути не може, оскільки вона стосується питань відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дій чи бездіяльності посадових осіб саме Міністерства оборони України, які спричинили матеріальні збитки майну іншої юридичної особи.
Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова