РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що 09.10.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття, однак, в зв'язку з набранням чинності 08.07.2017 року Закону України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якого збільшено мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та внесено зміни до ст. ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, в силу чого позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Зазначила, що знає про хворобу відповідача, але в неї дитина, яка також хворіє і їй потрібно харчуватись, одягатись та лікуватись. На уточнюючі питання суду пояснила, що їй відомо про те, що відповідач важко хворіє, але вона не винна, що він став інвалідом і прикутий до ліжка, а тому нехай платить. Підтверджуючих документів щодо понесених додаткових витрат на утримання дитини - суду не змогла надати. Повідомила, що на даний час не зверталась до органів виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів на сина. Підтвердила, що відповідач платить аліменти в добровільному порядку, шляхом перерахування їй коштів на банківський рахунок, але зазначила, що такі сплати є нерегулярними.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, пояснивши, що відповідач сплачує призначені судом аліменти в добровільному порядку, шляхом перерахування коштів на картковий банківський рахунок позивача, щомісячно, на даний час ніде не працює, оскільки в липні місяці 2015 року отримавши травму хребта, був паралізований, став інвалідом І групи та прикутий до ліжка, в силу чого не має фізичної змоги ніде працювати та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1401 грн. 00 коп. Зазначив, що значна кількість пенсійних коштів витрачається на лікування відповідача, надавши суду підтверджуючі документи, при цьому повідомив, що позивач окрім сплати аліментів розмірі близько 600 - 500 грн. на місяць, також додатково намагається взяти участь в додаткових витратах на дитину, зокрема, перерахував на картковий рахунок позивача до дня народження дитини 1000 грн. Зазначив, що сплачувати аліменти в більшому розмірі він не зможе. Також звернув увагу суду на невірному обранні позивачем способу захисту відповідного цивільного права, оскільки з відповідача уже стягуються аліменти на підставі судового рішення, а позивач не ставить вимогу про збільшення розміру аліментів, при цьому зміна законодавства - не є підставою для збільшення розміру аліментів. Просив в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 12.07.2007 року та зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_3 являється батьком, а ОСОБА_1 являється матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Зміст рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/21166/13-ц від 09.10.2013 року, яке набуло законної сили 22.10.2013 року, зазначає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви, тобто з 05.09.2013 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Згідно довідки № 2590 від 11.07.2017 року, виданої Приватним підприємством «Бокуд», вказує, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 6 осіб, серед яких ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 571477 зазначає, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено безтерміново першу групу інвалідності і він потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 24).

Копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2, копія довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 4254 від 28.12.2016 року та копія довідки № 6758 від 12.09.2017 року вказують, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності І групи, загального захворювання, починаючи з листопада місяця 2015 року отримує пенсію в розмірі 1085,90 грн., при цьому за серпень місяць 2017 року розмір його пенсії становить 1401,46 грн. (а.с. 23, 25, 26).

Копії касових чеків вказують, що відповідач протягом 2015 - 2017 років періодично перераховує на картковий рахунок позивача грошові кошти, зокрема в 2017 році: за лютий місяць - 600 грн. 00 коп., за березень місяць - 300 грн. 00 коп., за квітень місяць - 400 грн. 00 коп., за червень місяць - 400 грн. 00 коп., за липень місяць - 500 грн. 00 коп. (а.с. 28-31).

Копія квитанції № 0916-5691-9258-0979 від 05.07.2017 року, виданої «ПАТ КБ «Приватбанк», вказує, що відповідач перерахував на банківський рахунок позивача 1005 грн. 03 коп., при цьому позивач в судовому засіданні підтвердила про отримання таких коштів на день народження дитини (а.с. 27).

Копія рахунку-фактури № РМ-0004385 від 19.06.2017 року вказує на необхідність оплати ліків на суму 1374,00 грн. (а.с. 32), при цьому представник відповідача підтвердив, що на підставі такого документа оплачувались зазначені медичні препарати для лікування відповідача, яке є постійним та потребує періодичного придбання ліків на відповідні суми коштів.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зміст ч. 2 ст. 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, взявши до уваги позицію сторін, врахувавши, що позивач не навела та не підтвердила суду належними та допустимими доказами жодних обставин щодо можливої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я або інших обставин, які передбачаються законодавцем в нормі ст. 192 СК України, беручи до уваги, що жодна норма СК України не передбачає можливості зміни розміру аліментів у зв'язку зі зміною законодавства України щодо стягнення аліментів, враховуючи обраний спосіб захисту позивача, який не передбачає, що позивач просить суд змінити (збільшити або зменшити) розмір аліментів, визначений за рішенням суду, а просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину, що було уже вирішено судом з ухваленням відповідного судового рішення, в силу чого суд вважає, що за встановлених судом обставин та з підстав заявлених позивачем - даний позов задоволенню не підлягає, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя