Справа № 486/43/17
Провадження № 2/486/399/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О.Д.

при секретарі - Деменко К.Л.

за участю позивача - ОСОБА_1, представників третьої особи - Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області - ОСОБА_2, Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради миколаївської області - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народився син ОСОБА_5. В зв'язку з тим, що їхнє подружнє життя не склалось, 15 листопада 2012 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з нею. Ще до розірвання шлюбу відповідач припинив виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання ОСОБА_5, він не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, він взагалі не спілкується з сином. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина. Однак дане рішення не виконується в зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, що також свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по утримання сина. В зв'язку з тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_5, просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязіта просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя".

Представники третіх осіб Служби у справах дітей та Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважали за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 вересня 2009 року сторони у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрували шлюб (а.с. 25)

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 28).

Рішенням Святошинського районного суду від 28 січня 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (а.с. 29).

Зазначене рішення суду не виконується. Як вбачається з довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам № 927/11759 від 12.06.2017 року виданої Южноукраїнським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за ОСОБА_4 рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1, яка за період з 15.10.2013 року по 01.12.2017 року складає 69 118, 87 грн. (а.с. 67). Жодного аліментного платежу відповідачем здійснено не було.

Згідно акту обстеження умов проживання від 02 червня 2016 року малолітній ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1, бабусею, дядьком та цивільним чоловіком матері в чотири кімнатній квартирі АДРЕСА_1 в Святошинському районі м. Києва. Має окрему кімнату, в якій наявні необхідні меблі, іграшки та одяг. Зі слів хлопчика його батько ОСОБА_7 проводить з ним свій вільний час, з ним цікаво. Батька ОСОБА_8 хлопчик не знає та ніколи не бачив (а.с. 72).

Відповідно до характеристики виданої 08 червня 29017 року дошкільним навчальним закладом № 516 на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 впродовж 2013 - 2016 років дитиною опікувалась лише мама - ОСОБА_1 З батьком дитини вихователі групи не знайомі, він сина в садочок не приводив та з садка не забирав (а.с. 69).

Як вбачається з довідки № 5 Спеціалізованої школи № 131 виданої 25 травня 2017 року, ОСОБА_5 є учнем 1-А класу зазначеної школи. Мати відвідує школу, спілкується з класним керівником. Відповідно до заяви класного керівника мати виховує сина сама, батько участі у вихованні ОСОБА_5 не приймає, навчанням сина у класного керівника не цікавиться (а.с. 70).

Також, як вбачається з повідомлення Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Святошинського району м. Києва, лише мама або бабуся супроводжують малолітнього ОСОБА_5 за медичною допомогою до лікаря-педіатра (а.с. 71).

Згідно акту обстеження умов проживання від 16.06.2017 року, зі слів громадянки ОСОБА_9, яка є матір'ю відповідача, ОСОБА_4 останньому відомо, про розгляд у суді цивільної справи про позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 77).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_4, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не проявляючи про дитину щонайменшої батьківської турботи, а саме: не піклується про стан його здоров'я фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує йому необхідне харчування та медичний догляд, не спілкується з сином, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтерес до розвитку та внутрішнього світу хлопчика, тому буде доцільним позбавити його батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79 - 81).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 164 ч. 1 п.2 СК України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому, приймаючи до уваги що ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина, не цікавиться його життям, фізичним і духовним розвитком, не піклується про стан його здоров'я, та матеріально не забезпечує сина, а також те, що малолітній ОСОБА_5 взагалі не знає про його існування та називає батьком цивільного чоловіка своєї матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук