Справа № 450/1470/16 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1552/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Цяцяк Р.П.,Шандра М.М.

секретаря Бадівська О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Пустомитівської районної державної адміністрації, ОСОБА_7, треті особи Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, державне підприємство «Дослідне господарство «Оброшине» про визнання недійсним та скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 рокув задоволені позову ОСОБА_5 до Пустомитівської районної державної адміністрації, ОСОБА_7, треті особи Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, державне підприємство «Дослідне господарство «Оброшине» про визнання недійсним та скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2016 року.

Вказане рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_6

В апеляційній скарзі зазначає що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що позивачка не вчиняла жодних дій щодо отримання у власність або користування спірної земельної ділянки, оскільки в матеріалах справи містяться докази, а саме заяви, копія плану земельної ділянки, копія акту встановлення меж земельної ділянки, що підтверджують наміри позивачки. Також зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт користування позивачкою спірною земельною ділянкою з 2001 року, зі згоди адміністрації дослідного господарства «Оброшино».

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3І, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у судді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки за рішенням органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_8 з правилами ч.ч. 1,2 ст. 125 ЗК України право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

ОСОБА_8 із частиною другою статті 12 Закону України від 20 квітня 2000 року № 1699-III «Про планування і забудову територій» (який був чинним на час прийняття рішення селищною радою) сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, зокрема, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_9 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ДП дослідному господарству «Оброшине» інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 23 травня 2006 року №332 надано у постійне користування земельну ділянку площею 260,7210 га на території Оброшинської сілької ради Пустомитівського району Львівської області для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства

ОСОБА_8 із протоколу № 9 засідання президії Української академії аграрних наук від 25.05.2006 року «Про вилучення землі із землекористування Державного підприємства господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН» постановлено дати згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельних ділянок загальною площею 10,0 га. в межах с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області (5,6 га. пасовища, що не використовуються в наукових цілях, в урочищі «Біля гусятника» і 4,4 га рілля, що використовується населенням під городи, в урочищі «Чорна дорога») та передачу їх Оброшинській сільській раді Пустомитівської району Львівської області для надання земельних ділянок працівникам господарства для індивідуального житлового будівництва.

Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №794 від 16.11.2009 року «Про припинення права постійного користування ДПДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону української академії аграрних наук частин земельних ділянок на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, припинено право постійного користування частини земельної ділянки площею 10,0000 га Державному підприємству Дослідного господарства «Оброшине» Інститут землеробства і тваринництва (Державні акти Серія ЯЯ №179421 зареєстрований 05 червня 2006 року за № 03:06:458:00003, ЯЯ №179430 зареєстрований 09.01.2009 року за №01) та передано до земель запасу Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту.

З протоколу №1 зборів працівників ДПДГ «Оброшине» та колишніх працівників господарства, бажаючих отримати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту від 09.02.2011 року вбачається про затвердження списку громадян України з метою отримання земельних ділянок для ведення ОСГ в урочищах «Чорна дорога» і «Гусятник» та вирішено звернутися до Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з клопотанням перед Пустомитівською райдержадміністрацією Львівської області щодо прийняття розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення ОСГ. Даний список складався з 66 осіб, серед яких позивач не значилася.

Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області листами від 16.06.2010 року за №317 та від 11.04.2011 року №314 зверталася до голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, якими не заперечувала щодо передачі земельних ділянок працівникам державного дослідного господарства «Оброшино» для ведення особистого селянського господарства в масивах «Чорна дорога» - 4,4 га та «Гусятник» - 5,6 га за межами населеного пункту згідно витягу з протоколу №9 від 25.05.2006 року ОСОБА_10 наук.

Рішенням Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 24.02.2011 року №11 «Про погодження списку громадян України про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства» було погоджено ДП «Дослідне господарство «Оброшине» список громадян для отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, в селі Оброшино, масив «Чорна гора», «Гусятник» Пустомитівського району, Львівської області та було вирішено звернутись з клопотанням в Пустомитівську районну державну адміністрацію Львівської області про надання розпорядження на передачу у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №642 від 22.06.2011 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, згідно з додатком; громадянам звернутись в ліцензовану землевпорядну організацію за розробкою проекту землеустрою.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_7 звернувся до голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області з заявою від 07.02.2011 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства та території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, до якої долучила схему розташування такої ділянки.

Судом встановлено, що позивач ніколи не працювала у державному дослідному господарстві «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону української академії аграрних наук та доказів, які посвідчували право землекористування спірною земельною ділянкою сторона позивача суду не надала.

Нормою ст. 119 ЗК передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, ОСОБА_9 міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає вірними і висновки суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_5 набула права на спірну земельну ділянку за набувальною давністю, оскільки даних про те, що позивач зверталася до органу влади та на той час користувалася такою ділянкою протягом 15 років, в ході судового розгляду не встановлено. Таких даних не встановлено і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: в) з 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Довідкою виконкому Оброшинської сільської ради за 2010 рік підтверджується, що ОСОБА_5 користується земельною ділянкою в розмірі 0,10 га на території Оброшинської сільської ради в масиві «За Галантовичем», яку їй надано у користування у 2001 році для городництва ДП ДГ «Оброшине» в розмірі 0,06 га.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено документи, що посвідчують право на земельну ділянку, зокрема право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено виникнення права на земельну ділянку, зокрема, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження перебування спірної земельної ділянки у користуванні позивача з 2001 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про безпідставність та недоведеність заявлених позовних вимог, а відтак правомірно відмовив в задоволенні таких, оскільки, як безспірно встановлено судом та підтверджено в суді апеляційної інстанції, позивачем не доведено перед судом, що права останньої були порушені відповідачами, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді