Справа № 635/638/17
Провадження № 2/635/1195/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку набувальної давності, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право власності за набувальною давністю: на 4/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2; на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та визнати право власності в цілому на домоволодіння АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4 і його дружині ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_4 право власності на належну йому частину зареєстровано за його спадкоємцями по 1/6 частині за дружиною - ОСОБА_2, дочкою - ОСОБА_3 та ОСОБА_1. ОСОБА_2, якій належить 4/6 частини спірного житлового будинку, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_3, якій належить 1/6 частини спірного будинку, як відомо позивачу вона померла. Позивач з 1955 року проживає у АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою і користується в тому числі 4/6 частинами житлового будинку які належать на праві власності ОСОБА_2 та 1/6 частиною, яка належить ОСОБА_3, утримує весь будинок, за власні кошти робить в ньому поточний та капітальний ремонт, здійснює комунальні платежі за користування електроенергією. Оскільки, з 1955 року позивач фактично, добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим нерухомим майном, вона набула право власності на це майно, тому звернулася до суду з позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, при цьому пояснила, що після смерті ОСОБА_3 залишились спадкоємці за законом її син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6, а після смерті ОСОБА_2 позивач не є єдиною спадкоємицею за законом.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій при вирішенні справи поклався на розсуд суду, також просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Першої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, при вирішенні справи поклався на розсуд суду, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що за архівними матеріалами Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, зареєстровано в 4/6 частинах за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21 вересня 1959 року Мереф'янською державною нотаріальною конторою, реєстр № 5027 та свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 вересня 1959 року Мереф'янською державною нотаріальною конторою, реєстр № 5029; в 1/6 частині - за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 вересня 1959 року Мереф'янською державною нотаріальною конторою, реєстр № 5029 та в 1/6 частині за ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 вересня 1959 року Мереф'янською державною нотаріальною конторою, реєстр № 5029, про що свідчить лист КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 457 від 21 вересня 2016 року.

Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1, виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 21 вересня 2015 року на ім'я ОСОБА_2 (4/6 частини); ОСОБА_3 (1/6 частини); ОСОБА_1 (1/6 частини).

Суду в якості доказів надані:

архівна довідка № 01-29/3-2775, надана 29 грудня 2016 року Державним архівом Харківської області, відповідно до якої в архівному фонді бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управілння НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про смерть по місту Харкову за 1932 рік є запис від 21 вересня 1932 року, реєстраційний номер: 6974, про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 у віці 26 років; підстава: ф.Р - 6535, оп. 3, спр. 44, арк. 12 та ксерокопія актового запису про смерть ОСОБА_4 у 1932 році;

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 27 серпня 1981 року Мереф'янською міською радою, відповідно до якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року , запис № 262 від 27 серпня 1981 року;

акт депутата Мереф'янської міської ради Харківського район Харківської області ОСОБА_9 від 15 червня 2015 року про обстеження матеріально-побутових умов, відповідно до даних якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 1955 року, про що свідчить запис в будинковій книзі; проживає більше 10 років, про що свідчать сусіди;

копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача; копії квитанцій про оплату послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1, у період січень - квітень 2014 року;

звіт про оцінку майна, сформований 16 жовтня 2015 року суб'єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_10, відповідно до якого оціночна вартість житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 складає 41600,00 гривень без урахування ПДВ.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Суд, комплексно аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив, що позивач добросовісно на законних підставах заволоділа 4/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_2 та 1/6 частиною житлового АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою, які належать на праві власності ОСОБА_3, при цьому виходить з тих обставин, що факт проживання позивача у спірному будинку, не є підставою переходу до неї права власності на нерухоме майно за набувальною давністю і не свідчить про добросовісність заволодіння чужим нерухомим майном, а утримання будинку, оплата комунальних послуг є обов'язком позивача, як особи яка користується житловим приміщенням та споживає комунальні послуги, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю, при цьому враховує, що після смерті власника ОСОБА_3 залишились спадкоємці і даних, що спадщину після смерті матері вони не прийняли суду не надано і вказані обставини позивачем не заперечувались у судовому засіданні. Крім того, позивач не заперечувала, що після смерті ОСОБА_2 вона не є єдиною спадкоємицею по закону. Суд не приймає до уваги послання позивача на те, що власник ОСОБА_3 не проживала у спірному будинку тому втратила на нього право, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За встановлених у судовому засіданні обставин, суд, не знаходить законних підстав для задоволення позову і повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку набувальної давності.

Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України суд відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна