Справа № 732/608/17
Провадження № 2/732/276/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Лиманської М.В., в присутності секретарів Воропаєвої К.В., Бруй І.В., прокурора Ткаченко М.М., представника Хрипівської сільської ради ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих незаконною порубкою дерев,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області,-

В С Т А Н О В И В :

24.04.2017 року заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих незаконною порубкою дерев в розмірі 96 028,11 грн.

З поданої заяви виходить, що 23.12.2014 року до Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява начальника державної екологічної інспекції в Чернігівській області ОСОБА_4 про те, що 16.12.2014 року при обстеженні земель запасу сільськогосподарського призначення Хрипівської сільської ради Городнянського району було виявлено незаконну порубку дерев вільхи у кількості 23 штук та 1 тополі. Розмір завданої шкоди - 96 028,11 грн. За вказаним фактом слідчим відділом Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області 24.12.2014 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000466 за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що незаконна порубка вчинена за замовленням ОСОБА_3 06.10.2016 року вказане кримінальне провадження було закрито. Збитки, завдані державі в розмірі 96028,11 грн. внаслідок самовільної порубки дерев, не відшкодовано. Позивач просить стягнути завдану відповідачем матеріальну шкоду та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Ухвалою судді від 17.05.2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

В судовому засіданні прокурор підтримала позов та пояснила, що відповідач є власником майнового комплексу по вул. Перемоги, 8, в с.Півнівщина, Городнянського району на території Хрипівської сільської ради. До складу майнового комплексу входить декілька нежилих приміщень. В одному з них у 2014 році ОСОБА_3 розпочав діяльність з переробки деревини, на виробництво неофіційно винаймав працівників - жителів навколишніх сіл. В грудні 2014 року ОСОБА_3 надав вказівку працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зрубати дерева на території, що прилягає до його майнового комплексу. На виконання доручення ОСОБА_3 ОСОБА_5 спиляв 23 вільхи та 1 тополю. ОСОБА_6 трелював дерева на пилораму на території майнового комплексу, належного ОСОБА_3 Таким чином, на замовлення відповідача була здійснена незаконна порубка 24 дерев на території земель сільськогосподарського призначення Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Розмір шкоди обчислений відповідно до встановлених «Такс для обчислення розміру шкоди, для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою КМУ №665 від 23.07.2008 року, і складає 96028 грн. 11 коп.

Представник особи, в інтересах якої пред'явлений позов Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути суму шкоди, зазначену у позовній заяві, з відповідача. Пояснив, що у 2009 році ОСОБА_3 у с. Політрудня Городнянського району викупив майнові паї учасників колишнього КСП та території села та став власником майнового комплексу, нежитлових будівель та споруд на території колишньої ферми. На території цього майнового комплексу відповідач почав здійснювати господарську діяльність, час від часу винаймав людей, мешканців села Політрудня. Згодом відповідач перевіз на територію його майнового комплексу стрічкопильний верстат, який розмістив в одному зі своїх нежитлових приміщень. Певний час на території цього майнового комплексу працювала пилорама, де розпилювали деревину. 16.12.2014 року при обстеженні Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області земель запасу Хрипівської сільської ради Городнянського району було виявлено незаконну порубку дерев на землях сільськогосподарського призначення: вільхи у кількості 23 штук та 1 тополі. Територія, на якій проведена незаконна рубка дерев, прилягає до майнового комплексу відповідача, але земельна ділянка належить до земель запасу. В момент незаконної рубки дерев вказана пилорама працювала, на ній відбувалося розпилювання деревини, працівники, які працювали на пилорамі, виготовляли дерев'яні промислові піддони.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяви від 23.05.2017 року № 11-03/1331 та від 15.06.2017 року № 11-03/1527 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі(а.с.41,51).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень пояснив, що відповідач ОСОБА_3 дійсно є власником будівлі колишньої ферми на території с.Політрудня Городнянського району. У 2014 році на території, що прилягає до його будівлі дійсно була здійснена порубка дерев, проте ОСОБА_3 особисто порубку не здійснював, вказівок проводити незаконну рубку не давав, його вина у вчиненні незаконної рубки ніякими належними допустимими доказами не підтверджена. Зокрема, не має вироку або постанови суду, якими б була встановлена вина ОСОБА_3 у незаконній порубці. Вважає, що під час судового розгляду підтверджено, що відповідальність за завдану довкіллю шкоду мають нести ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безпосередні виконавці, які здійснювали спилювання та трелювання дерев на території ферми. Пояснив, що вказані особи ніколи не перебували з відповідачем в офіційних трудових відносинах, тому останній не має обов'язку нести одноосібно відповідальність за їхні дії. Вважає, що в даному випадку належними відповідачами у справі мають бути ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які мають нести спільну солідарну відповідальність за завдану їхніми діями шкоду. У зв'язку з цим, в задоволенні вимог до ОСОБА_3 як неналежного відповідача просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, на які посилаються сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Письмовими доказами підтверджено, що 16.12.2014 року при обстеженні Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області земель запасу Хрипівської сільської ради Городнянського району було виявлено незаконну порубку дерев на землях сільськогосподарського призначення: вільхи у кількості 23 штук та 1 тополі .(а.с.7-9)

Дослідженням протоколу проведення слідчого експерименту встановлено, що незаконна порубка дерев була здійснена поблизу майнового комплексу по вул. Перемоги,8 в с.Політрудня Городнянського району. (а.с.11-18)

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що власником майнового комплексу, нежитлових будівель та споруд по вул. Перемоги,8 в с.Політрудня Городнянського району є з 28.09.2009 року відповідач ОСОБА_3. (а.с.101)

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про те, що на території вказаного майнового комплексу, належного відповідачу ОСОБА_3, в період з 2009 року і станом на 2014 рік, останнім здійснювалася господарська діяльність, в тому числі з переробки деревини. Для здійснення господарської діяльності ОСОБА_3 використовував працю мешканців села.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що у 2014 році його найняв ОСОБА_3 в якості різноробочого пилорами, яка була розташована в одному з нежитлових приміщень майнового комплексу, належного ОСОБА_3 Трудового договору не укладалось, проте фактично він приступав до виконання всіх доручень ОСОБА_3, який керував всіма виробничими процесами на пилорамі. Він працював різноробочим близько двох місяців та припинив роботу у зв'язку з невиплатою ОСОБА_3 винагороди за виконану роботу. На пилорамі працювало ще 4-5 чоловік, які розпилювали деревину, виготовляли з неї тарні піддони. Восени 2014 року за вказівкою ОСОБА_3 він спиляв дерева вільхи, які знаходились неподалік пилорами. Ці дерева трелювали трактором, який як йому відомо, належав ОСОБА_3, та перевозили на пилораму, де розпилювали.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що у 2009 році він на прохання ОСОБА_3 у якості водія перевозив трактор Т-150 з м.Хорол до с.Політрудня. Пізніше, знову на прохання ОСОБА_3 він здійснював ремонт та технічний огляд цього трактору. У 2014 році до нього знову звернувся ОСОБА_3 та запропонував йому роботу водія трактора, на що він погодився. Як з'ясувалося, трактор мав працювати на пилорамі, яка була розташована в одному з нежитлових приміщень майнового комплексу, належного ОСОБА_3 Трудового договору не укладалось, проте фактично він виконував роботу водія трактора та механіка. Вказаним трактором з лісовозним причепом він неодноразово їздив до різних лісництв, де придбавалася деревина, яка перевозилася на тракторі з причепом до пилорами, де вона розпилювалася. ОСОБА_3 керував всіма процесами на пилорамі. Крім нього також на пилорамі працювало ще декілька різноробочих - 4-5 чоловік, які розпилювали деревину, виготовляли з неї тарні піддони. Восени 2014 року за вказівкою ОСОБА_3 ОСОБА_5 спиляв дерева вільхи, які знаходились неподалік пилорами. Ці дерева він трелював трактором та перевозив на пилораму, де їх мали розпилювати. Трелювання відбувалося в присутності ОСОБА_3, який повідомляв, що дерева пиляються з відповідного дозволу.

З матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466, встановлено, що кримінальне провадження закрите у зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Підставою закриття провадження вказане те, що незаконна порубка дерев здійснена на території, що не являється лісом. (а.с.21)

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачена відповідальність за порушення природоохоронного законодавства, яка покладається на осіб, винних у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

За приписами ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи питання належності відповідача, суд не приймає твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, а відповідати мають солідарно особи, що безпосередньо здійснили незаконну рубку.

Статтею 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.09.1992 №6 особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов'язаними сукупними діями або діями, поєднаними одним наміром. Солідарний характер відповідальності осіб, які спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Разом з тим, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ініціатором та фактично замовником порубки дерев являвся відповідач, спиляні дерева були доставлені на територію його майнового комплексу та він здійснював розпорядження щодо цих дерев фактично як замовник у договорі підряду, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконували роботу як підрядники, які діяли за завданням ОСОБА_3

В силу ч.1,2 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Тобто за правилами ст. 1172 ЦК обовязок відшкодувати шкоду може покладатися на особу, яка її не завдала, у випадку завдання шкоди найнятим працівником, підрядником при виконанні ними трудових обов'язків або завдання замовника.

Правовий звязок юридичної або фізичної особи з працівником втілюється у трудових відносинах незалежно від характеру роботи за трудовим договором; замовника з підрядником у цивільно-правових відносинах. Правилами ЦК України не заборонено укладання договору підряду в усній формі.

Покладення обовязку відшкодувати шкоду на юридичну або фізичну особу пояснюється тим, що працівник у даному випадку юридично втілює його волю. Тобто юридична або фізична особа реалізує свою цивільну праводієздатність, зокрема, деліктоздатність, через дії працівників. Отже, дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної або фізичної особи. Цим же пояснюється відповідальність замовника за шкоду, завдану підрядником, якщо при цьому останній діяв за завданням замовника. Економічний результат такого підходу полягає в перенесенні ризику збитків, який виникає внаслідок відшкодування шкоди, на юридичну або фізичну особу, замовника.

Отже, за наявності судового спору відповідачем у таких справах має бути особа - замовник.

Працівник, підрядник, які завдали шкоди, відповідають перед юридичною або фізичною особою, замовником, у регресному порядку, якщо мають місце, передбачені ст. 1166 ЦК, підстави відповідальності. Розмір відшкодування визначається законодавством, яке регулює відносини працівника, підрядника.

Судом встановлено, що згідно проведеного Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області розрахунку шкоди відповідно до постанови КМУ від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту» визначено її розмір в сумі 96028,11 грн., що підтверджується розрахунковою довідкою (а.с. 8-9).

Таким чином, позовні вимоги підтверджені доказами і наявні підстави для їх задоволення.

В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України витрати на оплату судового збору, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1600 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 1166, 1172 ЦК України, ст. 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих незаконною порубкою дерев - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Хрипівської сільської ради (р/р 0132 код 37715958 МФО 853592 в УДКСУ в Городнянському районі Чернігівської області) 96028 грн. 11 коп. на відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь прокуратури Чернігівської області ( , р/р 6008 ГУДКСУ в м. Києві, МФО 820172) в повернення судових витрат на сплату судового збору 1600 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя М.В. Лиманська