08.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/1216/15-ц
Єдиний унікальний номер 205/1216/15-ц
Номер провадження 4с/205/38/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання дій протиправними, визнання постанов державного виконавця незаконними та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про визнання дій державного виконавця протиправними, визнання постанов державного виконавця незаконними та їх скасування.

В обґрунтування скарги зазначив, що 30 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 у розмірі 295 000 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 у розмірі 407 235,78 доларів США, а також стягнено судовий збір на користь держави в сумі 6 090,00 грн.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетроська від 30 листопада 2015 року змінено в частині стягнутої суми, визначивши, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 7 044 600,00 грн., що еквівалентно 295 000 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 9 724 790,43 грн., що еквівалентно 407 235,78 доларів США.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи № 205/1216/15ц, які було передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 19 квітня 2016 року відкрито виконавчі провадження ВП № 50892677 та ВП № 50892566 за виданими на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 7 044 600,00 грн., що еквівалентно 295 000 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 9 724 790,43 грн., що еквівалентно 407 235,78 доларів США.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 27 квітня 2016 року виконавчі провадження ВП № 50892677 та ВП № 50892566 приєднані до ВП № 50981422.

27 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у виконавчому провадженні укладено мирову угоду.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2016 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у цивільній справі № 205/1216/15-ц.

Згідно постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року у зв'язку з визнанням мирової угоди виконавчі провадження № ВП № 50892677 та ВП № 50892566 закінчені.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52459419 щодо стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 704 460,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52459137 щодо стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 972 479,04 грн.

На підставі вищезазначеного просить визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О.О., що полягають у винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору протиправними; визнати незаконними та скасувати постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 року № 50892566 та № 50892677; визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О.О., що полягають у винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору протиправними; визнати незаконними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року № 52459419 та № 52459137; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О.О. про арешт майна боржника від 27.04.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О.О. про арешт коштів боржника від 25.07.2016 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Русецька О.О. просила в задоволенні скарги відмовити.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з'явився, про день, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

З урахуванням положень ст. 386 ЦПК України, за умови належного повідомлення учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність сторін, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 30 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 у розмірі 295 000 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 у розмірі 407 235,78 доларів США, а також стягнено судовий збір на користь держави в сумі 6 090,00 грн. /том № 1 а.с. 104-106/

Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетроська від 30 листопада 2015 року змінено в частині стягнутої суми, визначивши, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 7 044 600,00 грн., що еквівалентно 295 000 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 9 724 790,43 грн., що еквівалентно 407 235,78 доларів США. /том № 1 а.с. 142-144/

На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи № 205/1216/15ц, які було передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 19 квітня 2016 року відкрито виконавчі провадження ВП № 50892677 та ВП № 50892566 за виданими на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 7 044 600,00 грн., що еквівалентно 295 000 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за договором позики № 010912 від 01.09.2012 року у розмірі 9 724 790,43 грн., що еквівалентно 407 235,78 доларів США. /том № 3 а.с. 9, 10, 11/

Відповідно до постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП № 50892677 та ВП № 50892566 зазначено, що боржник може самостійно виконати рішення суду в строк до 26 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвалипронадання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Статтею 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів із дня надходження виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з виконавчого провадження ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. по виконавчим провадженням ВП № 50892677 та ВП № 50892566 були направлені боржнику для виконання супровідними листами від 19 квітня 2016 року рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до поштового повідомлення 27 квітня 2016 року вищевказані постанови були отримані особисто представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 /том № 3 а.с. 8, 11/

В судовому засіданні встановлено, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 після отримання на поштовому відділенні листа з виконавчої служби з постановами про відкриття виконавчого провадження по виконавчим провадженням ВП № 50892677 та ВП № 50892566 передав його боржнику ОСОБА_1 З матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомився влітку 2016 року, а з постановами про відкриття виконавчого провадження 27 квітня 2016 року.

Згідно статті 12 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено: «Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання: рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи. Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_1 був повідомлений про можливість самостійного виконання рішення суду та мав право на звернення з відповідною заявою про відкладення чи зупинення виконавчих дій, однак з боку ОСОБА_1 не були здійснені дії, направлені на самостійне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про визнання дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіРусецької О.О., що полягають у винесенні постанов про стягнення боржника виконавчого збору (ВП № 50832566, ВП № 50892677) протиправними є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

27 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецькою О.О. винесено постанову ВП № 50892566 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 972 479,04 грн. /том № 2 а.с. 58/

27 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецькою О.О. винесено постанову ВП № 50892677 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 704 460,00 грн. /том № 2 а.с. 59/

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 27 квітня 2016 року виконавчі провадження ВП № 50892677 та ВП № 50892566 приєднані до ВП № 50981422. /том № 3 а.с. 3, 10/

Оскільки в встановлений термін, зазначений в постанові про відкриття виконавчих проваджень ВП № 50892677 та ВП № 50892566, а саме в строк до 26 квітня 2016 року, ОСОБА_1 самостійно не виконав зобов'язання зі сплати суми боргу, державний виконавець організовує виконання рішення суду відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника щодо визнання та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 № 50892566 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 № 50892677 є необгрунтованими такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений порядок звернення стягнення на кошти та майно боржника, а саме звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

В порядку примусового виконання рішення суду постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 27.04.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику у межах суми звернення стягнення: 7 044 600,00 грн. /том № 3 а.с. 109/

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 25.07.2016 про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми 16 769 390,43 грн. /том № 3 а.с. 145/

Скаржник в своїй скарзі посилається на те, що державним виконавцем було тільки накледено арешт на все майно, що належить боржнику у межах стягнення та направлено вимогу до банківських установ про надання інформації щодо наявності та стану рахунків боржника та залишку коштів на них, а також зроблені запити щодо наявності нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_1, однак ні грошових коштів, ні іншого майна державним виконавцем не вилучалося та не реалізовано.

Суд не приймає до уваги ці доводи, оскільки головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька О.О. діяла в межах Закону та повноважень, а саме у відповідності ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про визнання незаконними та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіРусецької О.О. від 25.07.2016 про арешт коштів боржника та постанови від 27.04.2016 про арешт майна боржника є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV) виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

27 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у виконавчому провадженні укладено мирову угоду. /том № 2 а.с. 7-9/

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2016 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у цивільній справі № 205/1216/15-ц. /том № 2 а.с. 10-13/

Згідно постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року у зв'язку з визнанням мирової угоди виконавчі провадження № ВП № 50892677 та ВП № 50892566 закінчено. /том № 2 а.с. 14, 15/

Згідно п. 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52459419 щодо стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 704 460,00 грн. /том № 2 а.с. 16/

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О. від 03 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52459137 щодо стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 972 479,04 грн. /том № 2 а.с. 17/

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Отже, виконавчий збір - це вид відповідальності боржника за невиконання рішення самостійно, який стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Під час розгляду скарги встановлено, що дійсно боржником ОСОБА_1 у встановлений строк рішення суду не виконано, а з боку державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької О.О.було вчинено ряд дій, спрямованих на виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016 року № 52459419 та постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016 року № 52459137 є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства. У зв'язку з чим вимоги скаржника про визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіРусецької О.О. про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016 року № 52459419 та постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016 року № 52459137 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З огляду на викладене, враховуючи, що обґрунтування скарги ОСОБА_1 зводилось до того, що виконавчий збір не підлягає сплаті, оскільки постанови про встановлення дати для добровільного виконання рішення суду боржник не отримував, однак в судовому засіданні встановлено, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 отримав вищезазначені постанови 27 квітня 2016 року та передав їх боржнику ОСОБА_1 особисто, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був повідомлений про можливість самостійного виконання рішення суду або мав право на звернення з відповідною заявою про відкладення чи зупинення виконавчих дійта не скористався своїми правами, а також доводи скаржника, що державним виконавцем не вчинялось жодних дій, спрямованих на реальне примусове виконання виконавчих листів на користь ОСОБА_2, суд до уваги не приймає, оскількидії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіРусецької О.О. при винесенні оскаржуваних ОСОБА_1 постанов відповідають вимогам чинного законодавства. Суд приходить до висновку про необхідність відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання дій протиправними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 року № 50892566 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 року № 50892677, постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року № 52459419 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року № 52459137, постанови про арешт майна боржника від 27.04.2016 року та постанови про арешт коштів боржника від 25.07.2016 року- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Остапенко