Справа № 0
Номер провадження 2/570/952/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

26 вересня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

представника Служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, та як законного представника неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 (25.01.2012 р.н.), ОСОБА_7 (26.02.2010 р.н.), ОСОБА_8 (20.09.2015 р.н.); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є власницею будинковолодіння № 38, по вул. Князя Володимира, 38, що в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області. В будинку зареєстрована відповідачка та її неповнолітні діти. Реєстрація особи відбувалася на прохання останньої, оскільки вона бажала оформити соціальні виплати при народженні дитини. Однак з часу реєстрації відповідачки та її дітей у будинку позивачки вони жодного дня не користувалися помешканням, жодного дня в будинку не проживали. Позивачка обіцяла, що як тільки оформить соціальні виплати, то зніметься з реєстраційного обліку. Але до цього часу обіцянку не виконала. Позивачка несе витрати, пов'язані зі сплатою комунальних платежів та підтриманням житла в належному стані, а реєстрація відповідачки та її дітей перешкоджає у оформленні субсидії. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивачка просить суд задовольнити заявлений позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив про обставини, що описані вище.

Відповідачка повторно не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власницею будинковолодіння № 38, по вул. Князя Володимира, 38, що в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області.

В будинку зареєстровані: відповідачка та її неповнолітні діти - ОСОБА_7 (26.02.2010 р.н.), ОСОБА_6 (25.01.2012 р.н.), ОСОБА_8 (20.09.2015 р.н.).

Реєстрація відповідачки у будинку позивачки відбувалася на прохання останньої, оскільки вона бажала оформити соціальні виплати при народженні дитини, а без наявності зареєстрованого місця проживання відповідачка не мала б змоги оформити такі виплати. Однак з часу реєстрації відповідачки та її дітей у будинку позивачки вони жодного дня не користувалися помешканням, жодного дня в будинку не проживали.

Про дані обставини надали суду показання свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Отже, з часу реєстрації відповідачки та її дітей в будинку № 38, що в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, вони там не проживали жодного дня, не користувалися будинком; відповідачка ніколи не несла та на даний час не несе витрати з утримання будинку. Позивачка не чинила відповідачці та її дітям перешкоди у користуванні житлом.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю, як спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Оскільки позивачка спільно з відповідачем не проживає, спільного побуту та господарства не веде, шлюбні відносини між ними припинено за рішенням суду, тому вони не мають по відношенню один до одного жодних прав та обов'язків.

Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює те, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оскільки відповідачка не була членом сім'ї власника житла, у спірному житлі ніколи не проживала, не сплачувала та не сплачує за користування жилим приміщенням і не несе оплату за комунальні послуги; не несе інших витрат з утримання майна та не приймає участь у спільному побуті, і втратила інтерес до помешкання позивачки як до житла, тому є підстави визнати відповідачку та її дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зважаючи на положення діючого законодавства.

Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачкою вимог та зазначених і доведених нею обставин суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, та як законного представника неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 (25.01.2012 р.н.), ОСОБА_7 (26.02.2010 р.н.), ОСОБА_8 (20.09.2015 р.н.); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_5 (25.05.1991 р.н.) та її неповнолітніх дітей ОСОБА_7 (26.02.2010 р.н.), ОСОБА_6 (25.01.2012 р.н.), ОСОБА_8 (20.09.2015 р.н.) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинком № 38, що в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу (заяву про перегляд заочного рішення) протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.