Справа № 310/5003/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Малімона А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є побутовим споживачем природного газу, особовий рахунок № . Відповідно до умов договору, укладеного з відповідачем, та Постанови КМУ від 23 березня 2016 року № 203 за послуги з газопостачання він сплачував 7,1 куб.м на одну особу (за наявності плити газової у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача). Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» з 02 листопада 2016 року йому був збільшений фактичний об'єм спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу у розмірі 18,3 куб.м на одну зареєстровану особу. Рішення комісії ґрунтується на акті про порушення від 02 листопада 2016 року, складеного представником оператора ГРМ, в якому зафіксована його відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок оператора ГРМ. Таким чином, з 02 листопада 2016 року по 01 березня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» здійснило нарахування тарифу, а з ТОВ «Запоріжгаз збут» надходили квитанції щодо сплати ним за послуги спожитого газу, виходячи з граничних розмірів 18,3 куб.м на одну зареєстровану особу. Крім зазначеного, на його звернення щодо встановлення індивідуального лічильника газу ПАТ «Запоріжгаз» безпідставно відмовлено. ОСОБА_1, як споживач, від встановлення лічильника газу не відмовлявся, копію акту про порушення отримана позивачем лише наприкінці липня 2017 року, жодного акту він не підписував, жодних перешкод щодо встановлення лічильника газу не чинив, про дату і час засідання комісії його не повідомляли, рішення комісії йому не вручено. З огляду на порушення відповідачем приписів Кодексу ГРМ з боку представників оператора ГРМ та відсутність порушень з його боку, вважає, що визначення вартості за граничними об'ємами споживання природного газу у відповідності з додатком 15 Кодексу ГРМ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи наведене, просив суд скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» щодо визначення йому фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитого позивачем природного газу за період з 02 листопада 2016 року по 28 лютого 2017 року за нормою 7,1 куб.м на одну особу на місяць, а також зобов'язати ПАТ «Запоріжгаз» за свій рахунок до 01 січня 2018 року встановити в його квартирі індивідуальний лічильник газу.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали з викладених в позові підстав, просили їх задовольнити. Крім зазначеного, позивач пояснив суду, що акт про порушення підписаний не ним особисто, а його дочкою, яка з ним в одній квартирі не проживає, але періодично приходить до нього, має ключі від його квартири. ОСОБА_1 пояснив, що працівники відповідача лише спитали у його дочки про те, який лічильник вони бажають поставити, тому вона вважала, що поставила підпис не в акті, а в опитувальному листі. Позивач не уповноважував дочку на підписання будь-яких актів по його квартирі.

Представник відповідача ПАТ «Запоріжгаз», який також є представником третьої особи ТОВ «Запоріжгаз збут», заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень послався на те, що встановлення ПАТ «Запоріжгаз» будинкових засобів обліку природного газу відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», глави 5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. На вимогу вказаного Закону ПАТ «Запоріжгаз», як оператор ГРМ, 02 листопада 2016 року здійснив спробу встановлення загальнобудинкового ВОГ в будинку АДРЕСА_1. Проте мешканці будинку, квартири яких не були обладнані побутовими лічильниками газу, в тому числі позивач ОСОБА_1, відмовилися від встановлення загальнобудинкового засобу обліку природного газу. Працівниками ПАТ «Запоріжгаз» по квартирі позивача був складений акт від 02 листопада 2016 року про порушення № 490. Вказаний акт був підписаний уповноваженою особою - дочкою позивача, яка є повнолітньою, має вільний доступ до його квартири, користується в тому числі і продуктом, який постачає відповідач, ніяких зауважень на момент складання акту вона не висловила. Дії працівників ПАТ «Запоріжгаз» щодо складання акту позивач не оскаржував. Акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії ПАТ «Запоріжгаз» 19 січня 2017 року. Було вирішено здійснити розрахунок об'ємів природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу, визначених у додатку № 15 Кодексу ГРМ у розмірі 18,3 кв.м на одну особу. Вимоги позивача про скасування рішення комісії та зобов'язання здійснити перерахунок є неналежним способом захисту своїх прав, вимога про встановлення індивідуального лічильника не ґрунтуються на законі, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи НКРЕКП в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, надіслав до суду письмові пояснення щодо застосування нормативних актів, які передбачають встановлення загальнобудинкових лічильників природного газу, складання актів про порушення оператором ГРМ.

Представник третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Бердянська здійснює суб'єкт господарювання ПАТ «Запоріжгаз», який відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» кваліфікується як оператор газорозподільної системи (далі оператор ГРМ).

ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1. Між ним та ВАТ «Запоріжгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання.

Працівники ПАТ «Запоріжгаз» на виконання Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки, який був затверджений постановою НКРЕКП, 02 листопада 2016 року намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку АДРЕСА_1 за кошти оператора ГРМ.

Проте мешканці будинку не допустили їх до виконання робіт, в зв'язку із чим 02 листопада 2016 року представники оператора ГРМ склали Акти про порушення, в тому числі і Акт № 490 відносно споживача ОСОБА_1, який був підписаний його дочкою ОСОБА_3.

19 січня 2017 року комісія ПАТ «Запоріжгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем, в т.ч. і Акт № 490, і прийняла рішення про здійснення розрахунку фактичного об'єму спожитого природного газу відповідно до Кодексу газорозподільних систем.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. При цьому обов'язок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01 січня 2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок:

- коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території;

- коштів відповідного бюджету;

- інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до положень глави 1 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного вузла обліку газу (далі - ВОГ) інформації про об'єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб'єктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

Для визначення об'єму спожитого (розподіленого) природного газу по об'єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ Кодексу ГРМ.

При цьому, відповідно до положень глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об'єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по об'єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об'єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог Кодексу ГРМ здійснювати контрольне зняття показань засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим) не забезпечений лічильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу ГРМ), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу ГРМ (станом на 01 листопада 2016 року).

Таким чином, судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, квартира споживача ОСОБА_1 не була обладнана індивідуальним лічильником газу, крім того, його дочка, яка на час складання акту знаходилась в квартирі позивача, 02 листопада 2017 року відмовилась від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, що підтверджується Актом про порушення № 490. Тому комісією ПАТ «Запоріжгаз» було вирішено здійснити фактичний об'єм споживання природного газу за граничними об'ємами, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» - 18,3 кв.м (плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача). Таким чином, ОСОБА_1 з 02 листопада 2016 року по 28 лютого 2017 року розрахунок фактичного об'єму спожитого природного газу здійснювався за нормою - 18,3 кв.м.

Такі дії ПАТ «Запоріжгаз» узгоджуються з положеннями Кодексу газорозподільних систем.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Таким чином, рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо визначення позивачу норм фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням та факт донарахування об'ємів спожитого природного газу чи направлення рахунку про його оплату, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого об'єму та, відповідно, не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Такі документи не є обов'язковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обов'язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.

Таким чином, оскарження дій ПАТ лише щодо факту прийняття рішення комісією щодо задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об'ємів природного газу не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Враховуючи наведене, суд проходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Вірченко