Справа № 219/6796/16-ц
Провадження № 2/219/2131/2017
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 432 гр. 66 коп. та судові витрати, вказуючи, що 3.11.2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та відповідач уклали договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 24 100 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав умови договору та надав відповідачу кредит, однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, в звязку з чим станом на 1.07.2016 року має заборгованість в розмірі 56 432 гр. 66 коп., яка складається з: 16 675 гр. 59 коп. - заборгованість за кредитом; 34 543 гр. 61 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 050 гр. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 663 гр. 46 коп. - штраф (процентна складова).
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що визнає позовні вимоги лише в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту та вважає, що банк незаконно нарахував відсотки та штрафи. Пояснив, що банк вводить споживачів в оману, оскільки йому невідомо як особі, що офіційно працювала та отримувала зарплатню в розмірі 400 гр., а саме - йому, банк взагалі видав кредит. Так, він ним користувався, однак наголосив, що наразі в Донецькій області відбувається антитерористична операція, а тому банк не має права нараховувати відсотки та штрафи. Крім того, зазначив, що ним була підписана лише анкета на отримання кредиту, між тим вважає, що з ним повинен був укладений кредитний договір. Вважає, що банк, зловживаючи своїм правом навмисно уклав з ним кабальний, нерівний за правами та обов'язками договір кредиту, поставив його у вкрай скрутне матеріальне становище, своїми діями порушив Закон України «Про захист прав споживачів» та не враховує заборону нарахування штрафів та пені у зоні АТО, передбачений ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а також скорочений термін позовної давності для даних нарахувань. Крім того, пояснив, що останній раз проводив операції за картою в 2014 році, а тому просив застосувати строк позовні давності. Вказав, що наразі не працює, а тому не має можливості сплачувати таку велику заборгованість.
Представник відповідача ОСОБА_2 підтримав позицію відповідача, надав аналогічні пояснення. Також зазначив, що згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, просив застосувати строк позовної давності та вказав, що зміна процентної ставки позивачем також є необґрунтованою та незаконною.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що 3.11.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 як клієнтом, укладено договір шляхом заповнення позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу була видана кредитка картка (а.с.5).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Згідно п.1.1.3.2.3 "Умов і правил надання банківських послуг" банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач підписав анкету заяву, отримав кредитну карту, ознайомився з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», що свідчить про погодження з його умовами, на момент розгляду справи є дійсним, підписаний відповідачем з метою реального настання прав та обовязків.
Позивач зобовязання за договором виконав повністю. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобовязання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Представник відповідача вказує, що відповідач коштів від банку не отримував, однак доказів, які б підтверджували вказаний факт суду не надано та не зазначено про їх існування. Напроти, суду надані докази, що спростовують вказані заперечення.
Так, станом на 1.07.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 56 432 гр. 66 коп., яка складається з: 16 675 гр. 59 коп. - заборгованість за кредитом; 34 543 гр. 61 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 050 гр. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 663 гр. 46 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).
Суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів.
Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань.
Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до п.1.1.7.12. договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.
Згідно з п.2.1.1.12.11. Умов і правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором.
Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., місто Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.
Враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», пеню та штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2 663 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова); 2 050 гр. заборгованість за пенею та комісією, які згідно розрахунку позивача нараховані за період після 14 квітня 2014 року, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлено у три роки.
Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно матеріалів справи, а саме - розрахунку заборгованості за договором № б/н від 3.11.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1, відповідач частково виконував свої зобовязання перед банком та вносив на рахунок банка суми погашення за наданим кредитом, остання сума, яка надійшла до банку від відповідача була внесена 6.08.2014 року в розмірі 800 гр. ОСОБА_3 тим, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з цим позовом 12.07.2016 року, а тому строк позовної давності позивачем не пропущений.
Представник відповідача вказує, що нарахування відсотків за користування за різними процентними ставками, їх зміна є незаконною, однак як встановлено в судовому засіданні зміна процентною ставки за спірним договором не відбувалася.
Крім того, відповідач вказує, що він втратив роботу, не має змоги сплачувати кредит, він перебуває в скрутній ситуації, все це викликано антитерористичною операцією в зоні АТО, а тому нарахування процентів є незаконним.
ОСОБА_3 тим, з огляду на зміст підписаної позивачем як позичальником анкети-заяви, він своїм підписом в ній засвідчив своє волевиявлення на отримання кредиту, а тому доводи про те, що банк на порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" нараховує відсотки за користування кредитом, є безпідставними з точки зору свободи договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від їх укладення) і визначати їх зміст на власний розсуд відповідно до досягнутої домовленості.
Вільне волевиявлення відповідача на отримання коштів на картку покладало на нього і обов'язок, в тому числі, враховувати можливу зміну його фінансового стану, зокрема, і в зв'язку з можливим звільненням з роботи, оскільки гарантованість незмінності стану працевлаштування неможлива. З Умов і правил надання банківських послуг не випливає, що ризик зміни певних обставин, які склалися на момент укладення договору, несе банк.
При цьому суд враховує, що відповідач повинен був враховувати можливі зміни в його працевлаштуванні, а тому ризик втрати доходу у вигляді заробітної плати несе саме відповідач як позичальник.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та стягує на його користь з відповідача заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом загальною сумою в розмірі 51 219 гр. 20 коп., в іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією та стягнення штрафів загальною сумою в розмірі 5 213 гр. 46 коп. - відмовляє.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 240 гр. 20 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам (90 % від позовних вимог) (а.с.1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 88, 212-215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
в и р і ш и в :
позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 51 219 гр. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1 240 гр. 20 коп.
В задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією, штрафами - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя -

ОСОБА_4