Справа № 459/274/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/4795/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

встановила:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним позовом до відповідачів, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.03.2017 року, просив стягнути з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради на його користь виділені Державною казначейською службою України необхідні грошові кошти із Державного бюджету України, 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5723,06 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями (бездіяльністю).

Вимоги обґрунтовував тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2014 року скасовано постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2012 року у справі № 2а-1327/2012 та визнано протиправними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в частині недоплати щорічної разової грошової допомоги до дня 05 травня за 2010 рік, зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_4 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 05 травня за 2010 рік з урахуванням виплачених сум.

Незважаючи на відкриття виконавчих проваджень відповідно до постанов від 24.06.2014 року по ВП № 43807470 та від 30.09.2015 року по ВП № 48859368, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області рішення суду не виконано.

Позивач неодноразово звертався із листами та скаргами до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради щодо виплати йому заборгованості, однак отримував лише листи відписки.

У звязку із довготривалим порушенням його права, він був змушений неодноразово звертатися до суду за відновленням справедливості, понісши значні фінансові витрати на оплату послуг адвокатів та на відновлення хиткого стану здоровя. Матеріальну шкоду оцінює у 5723, 06 грн., що підтверджує чеками за медичне лікування. З 07.12.2011 року, тобто моменту звернення до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом у справі № 2а-1490/11, по теперішній час він часто хворіє, відчуває фізичні та душевні страждання, що обмежує його можливість вести звичайний спосіб життя та принижує його особистість. Погіршення стану свого здоровя повязує із довготривалою протиправною бездіяльністю відповідача. Просив позов задовольнити.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2017 року провадження по справі № 459/274/17 в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень територіального управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії провадженням закрито.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 4000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області на користь держави 640,00 грн. судового збору за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області.

Вважає рішення про часткове задоволення позовних вимог необґрунтованим та безпідставним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що усі суспільні потреби, які тягнуть за собою видатки з Державного бюджету України, мають бути задоволені виходячи з фінансових можливостей держави.

Покликаючись на Бюджетний кодекс України, ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» звертає увагу на те, що виконання судових рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, може бути здійснене відповідно до вказаних актів законодавства в порядку черговості та в межах коштів передбачених на такі цілі в державному бюджеті.

Вважає, що позивачем не доведено жодного факту заподіяння моральних страждань, не доведено причинного звязку між діями управління та моральними стражданнями позивача.

Позивач не надав жодних доказів у чому полягає на його думку спричинена шкода та чим саме він керувався обчислюючи таку, оскільки без документального та нормативного розрахунку суд не може брати доводив цій частині до уваги.

Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, в обґрунтування надала пояснення, аналогічні доводам скарги.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, подав заперечення на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, розгляд справи проводити у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів факт заподіяння йому протиправною бездіяльністю ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області моральної шкоди у виді душевних страждань, які полягають у необхідності неодноразово звертатись до відповідача із заявами, він тривалий час відчував себе проігнорованим, оскільки рішення суду у частині виплати допомоги не виконано, тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку враховуючи тяжкість та глибину заподіяння, тривалість моральних страждань та їх характер, суд оцінив у 4000 грн.

При цьому, суд дійшов висновку про відсутність причинного звязку між протиправністю дій ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області та витрачанням коштів на лікування, відтак відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення 5723, 06 грн. матеріальної шкоди.

Оскільки апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди, апеляційним судом за правилами ст. 303 ЦПК України оскаржуване рішення в іншій частині не перевіряється.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК).

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2014 року скасовано постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2012 року у справі № 2а-1327/2012, позов ОСОБА_4 задоволено частково та визнано протиправними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в частині недоплати щорічної разової грошової допомогу до дня 05 травня за 2010 рік, зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_4 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 05 травня за 2010 рік з урахуванням виплачених сум.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а не їх юридична оцінка мають преюдиційне значення для вирішення спору при розгляді цієї справи.

Згідно копії довідки ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 03.12.2015 року № 5951/1-8, ОСОБА_4 на виконання рішення суду проведено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік у сумі 4522, 00 грн.

Проте, на час звернення позивача із позовом по даній справі рішення щодо виплати позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до дня 05 травня за 2010 рік не виконано, що не заперечується ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради.

На неодноразові звернення позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради надано відповіді від 12.04.2011 року № 1322/1-8, 29.04.2011 року № 1515/1-8, 11.12.2015 року № 6128/1-6, 26.08.2016 року № 3739/1-4.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сини, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

Крім цього, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Звертаючись з позовними вимогами позивач ОСОБА_4 акцентував увагу на тому, що рішення суду, яке набрало законної сили та яким визнано протиправними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в частині недоплати щорічної разової грошової допомоги до дня 05 травня за 2010 рік, а також зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_4 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 05 травня за 2010 рік з урахуванням виплачених сум, є невиконаним, а довготривале докладання зусиль позивача для його виконання завдають останньому шкоди.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 на підставі норм Цивільного кодексу України просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області на його користь майнову шкоду та 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналогічно дане питання врегульовано Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

На підставі п.п. 3, 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - за попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За змістом ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» трьохмісячний строк на перерахування коштів за рішенням суду у даному випадку підлягає обчисленню з моменту отримання Державною казначейською службою України відповідного виконавчого листа.

Відтак, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про те, що відповідальність за невиконання рішення суду має нести ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області, оскільки рішення судів про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що на виконанні Державної казначейської служби України за бюджетною програмою «Заходи що виконання рішень суду, що гарантовані державою» знаходиться виконавчий лист, виданий Червоноградським міськом судом Львівської області по справі № 2а-1327/2819/2012 про стягнення коштів в сумі 4522,00 грн. на користь ОСОБА_4, який надійшов та зареєстрований в органах Казначейства 08.04.2016 року і з цієї дати взятий на облік до виконання (а.с. 91 -94).

У запереченні по позовну заяву від 26.05.2017 року представник Державної казначейської служби України зазначає, що на даний час на виконанні у Казначействі знаходяться рішення судів на суму понад 2,7 млрд. грн., що надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа №2а-1327/2819/2012, при цьому виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки законодавством не передбачено будь яких виключень.

Відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку від 03 серепня 2011 року № 845 безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди пред»явлені до відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, а не до Державної казначейської служби України, відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Встановивши неправильне застосування норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 4000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні такої вимоги.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 4000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позовній вимозі ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_5