гСправа № 358/624/16-ц Провадження № 2-др/358/3/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., представника заявника ОСОБА_1, прокурора Бузинного В.С., представника відповідача ОСОБА_2А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про стягнення з позивача - Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області судові витрати.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі-заявник, відповідач 2) звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №358/624/16ц за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Богуславської районної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Богуславської районної державної контори Київської області ОСОБА_6 та приватний нотаріус Богуславського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 про визнання незаконним і скасування рішення Богуславської районної ради Київської області, витребування нежитлового приміщення та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на обєкт нерухомого майна (далі-справа), про стягнення з позивача - прокуратури на її користь судові витрати у сумі 21137,76 грн., які складаються з витрат на правову допомогу-19000 грн.; витрати повязані з явкою представника 137,36 грн. та витрати за отримання Консультативного висновку спеціаліста -2000 грн.

Свої вимоги заявник ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що з матеріалів вищевказаної справи вбачається, що позов подано прокурором з порушенням норм матеріального і процесуального права, у тому числі з порушенням правил підвідомчості; обєднані в одній особі позивача та відповідача; подано позов без належних повноважень; існують протиріччя у описовій/мотивувальній та прохальній частині позовної заяви, а також вчинення прокурором дій направлених на затягування судового розгляду.

Згідно розяснень абз.3 п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадку закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 08.02.2017 року було закрито провадження у вищевказаній справі, однак судом не вирішено питання про судові витрати (т.2 а.с.52,53).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала вимоги заявника ОСОБА_3, посилаючись на вищевказані обставини. Просила заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Представник позивача прокурор Бузинний В.С. в судовому засіданні вимоги заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат не визнав, посилаючись на те, що заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звертаючись до суду з позовом діяв в межах своїх повноважень. Крім того, звернув увагу суду на те, що заявник ОСОБА_3 в своїй заяві, посилається не на повний текст розяснень абз.3 п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, оскільки вона не зазначила, що: - «Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі предявлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача». Також, просив звернути увагу на те, що по даній категорії справ на даний час відсутня однакове застосування та вирішення питання щодо підвідомчості. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача - Богуславської районної ради Київської області ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви ОСОБА_3 про стягнення з позивача судових витрат не визнала. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Інші учасники судового процесу по справі №358/624/16ц в судове засідання не зявилися, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що головуючий суддя Корбут В.М. не ухвалював рішення по цивільній справі №358/624/16ц про закриття провадження у справі та з метою повного, всебічного і обєктивного розгляду заяви ОСОБА_3 про стягнення з позивача - Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області судових витрат, вважає за необхідне вивчити та проаналізувати матеріали даної цивільної справи.

Так, 06.05.2016 року, керуючись ст.ст.15, 45, 118-120 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом про визнання незаконним і скасування рішення Богуславської районної ради Київської області та витребування нежитлового приміщення (т.1 а.с.2-10).

20.05.2016 року суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.В. виніс ухвалу про відкриття провадження у справі та призначив попереднє судове засідання на 31.05.2016 року (т.1 а.с.27).

30.05.2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи (т.1 а.с.36).

31.05.2016 року, суд задовольнив клопотання відповідач ОСОБА_3 і відклав попереднє судове засідання на 14.06.2016 року (т.1 а.с.40).

14.06.2016 року під час попереднього засідання, суд встановив особу позивача-представника прокуратури ОСОБА_8, який діяв на підставі посвідчення. Зясувавши всі питання, передбачені ч.6 ст.130 ЦПК України, суд призначив розгляд справи на 01.07.2016 року (т. 1 а.с.51-53).

16.06.2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про закриття провадження у справі (т.1 а.с.60-66) не дивлячись на те, що суд не розпочав розглядати справу по суті.

01.07.2016 року під час судового засідання представник прокуратури ОСОБА_9 не зміг підтвердити свої повноваження, однак представник відповідача ОСОБА_1 не заперечувала проти продовження розгляду справи без підтверджень повноважень прокурора, посилаючись на те, що надалі цей недолік буде усунуто. Суд заслухавши клопотання сторін щодо приєднання документів до матеріалів справи та оголосив перерву з метою витребування додаткових документів. Розгляд справи призначено на 13.07.2016 року (т.1 а.с.75).

13.07.2016 року представник відповідача ОСОБА_1 надала письмове заперечення на позов (т.1 а.с.93-105).

13.07.2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про стягнення судових витрат у справі з додатками документів (т.1 ст. 160-174).

13.07.2016 року під час судового засідання, обговорюючи клопотання про закриття провадження у справі та заяву про стягнення судових витрат було встановлено про відсутність договору укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, у звязку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 27.07.19 року (т.1 а.с.176).

27.07.2016 року винесено ухвалу про закриття провадження у справі та розяснено про право позивача - прокурора на звернення з позовом до господарського суду (т.1 а.с.184,185).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.11.2016 року апеляційна скарга заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Богуславської районної ради Київської області задоволена. Ухвала Богуславського районного суду Київської області від 27.07.2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1 а.с.235-237), що вказує на неоднакову судову практику при вирішенні питання щодо підвідомчості.

28.07.2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про стягнення судових витрат у справі (т.1 ст. 239, 240) не дивлячись на те, що ухвала Богуславського районного суду Київської області від 27.07.2016 року про закриття провадження у справі не набула чинності.

22.12.2016 року суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.В. виніс ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначив судовий розгляд на 06.01.2017 року (т.2 а.с.3).

03.01.2017 року відповідач ОСОБА_3 другий раз звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи (т.2 а.с.9).

06.01.2017 року суд задовольнив клопотання відповідач ОСОБА_3 і відклав розгляд справи на 18.01.2017 року (т.2 а.с.13).

18.01.2017 року суддя Тітов М.В. виніс ухвалу про задоволення заяви про самовідвід (т.2 а.с.19,20).

20.01.2017 року суддя Богуславського районного суду Київської області Якутюк В.С. виніс ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначив судовий розгляд на 08.02.2017 року (т.2 а.с.28).

07.02.2017 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про закриття провадження у справі (т.2 а.с.29-32) не дивлячись на те, що суддя Якутюк В.С. не розпочав розглядати справу по суті.

08.02.2017 року суддя Якутюк В.С. не заслухавши пояснення сторін по суті справи, не вивчаючи матеріали справи виніс ухвалу про закриття провадження у справі та рекомендував позивачу звернутися з позовом до господарського суду (т.2 а.с.39,40).

21.04.2017 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про стягнення судових витрат у справі (т.2 ст. 52, 53).

Згідно автоматизованого розподілу заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі, всупереч положенню п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України була розподілена судді Корбуту В.М., оскільки останній не розглядав цивільну справу №358/624/16-ц. Так сталося тому, що суддя Тітов М.В. який 27.07.2016 року виніс ухвалу про закриття провадження у справі, яка була скасована 10.11.2016 року судом апеляційної інстанції, задовольнив свою заяву про самовідвід, а суддя Якутюк В.С. у якого також перебувала ця справа у провадженні, на даний час у відставці.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи №358/624/16-ц та враховуючи роз'яснення абз.3 п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», та правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року (по справі №6-15926 св 15), судом встановлено, що пред'явлення позову до суду саме по собі не може свідчити про необґрунтовані дії позивача; що позивач не протидіяв правильному та швидкому вирішенню даної справи (а навпаки відповідач ОСОБА_3 двічі зверталась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи); не вбачається в діях позивача протиправної мети, тобто ущемлення прав та інтересів відповідачів; та не встановлено, що під час розгляду справи позивач вчиняв протиправні умисні дії.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в ухваленні додаткового рішення, яким стягнути з позивача - заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Богуславської районної ради Київської області ОСОБА_10 на користь відповідача ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 21137,76 грн., які складаються з витрат на правову допомогу-19000 грн.; витрат повязаних з явкою представника 137,36 грн. та витрат за отримання Консультативного висновку спеціаліста - 2000 грн.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з позивача-заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Богуславської районної ради Київської області ОСОБА_10 на її користь понесені судові витрати у розмірі 21137,76 грн., які складаються з витрат на правову допомогу - 19000 грн.; витрат повязаних з явкою представника 137,36 грн. та витрат за отримання Консультативного висновку спеціаліста - 2000 грн., відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області.

Текст повної ухвали виготовлено 29 червня 2017 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_11