Провадження № 2/127/1462/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з вимогами визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право приватної власності на успадковані ОСОБА_1 від ОСОБА_2 7/50 (сім п'ятдесятих) часток житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , у наступному складі: в житловому будинку (літера «А») : коридор 2-1, кімнати 2-2, 2-3, житловою площею 33,8 кв. м., загальною площею 40,4 кв.м., сарай літ. «б1», погріб літ. «П».

Позовні вимоги аргументовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 07.08.2014р.) Заповіт ОСОБА_2 не складала. Після смерті померлої залишились майно, а саме 7/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вказану частку будинку підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_3 від 5.08.2009 року, виданим Виконкомом Вінницької міської ради. Однак спадкодавцем право власності на зазначений будинок не було зареєстровано в КП Вінницьке міське БТІ.

Позивач вказує, що при зверненні до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з чим Державним нотаріусом Дишкант М.В. 10.12.2015 року було видано Постанову №4478/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавицею не була проведена державна реєстрація права власності на майно.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, судовий збір просили суд залишити за ним.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 07.08.2014р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2( а. с. 8)

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, що підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ( а. с.37-42 )

Постановою від 10.12.2015р. №4478/02-31 державним нотаріусом Першої вінницької

державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва по право на спадщину за законом на 7/50 (сім п'ятдесятих) часток житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на зазначене майно не була проведена. ( а. с. 9 )

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 5.08.2009 року, виданим Виконкомом Вінницької міської ради ОСОБА_2 належали 7/50 (сім п'ятдесятих) часток житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, ( а.с. 7)

З метою повного та об?єктивного розгляду даної справи справи судом досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 368, 392, 1216, 1218, 1297, 1299, ЦК України, ст.ст.15, 88, 208, 209, 213,215, 218, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право приватної власності на успадковані ОСОБА_1 від ОСОБА_2 7/50 (сім п'ятдесятих) часток житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , у наступному складі: в житловому будинку (літера «А») : коридор 2-1, кімнати 2-2, 2-3, житловою площею 33,8 кв. м., загальною площею 40,4 кв.м., сарай літ. «б1», погріб літ. «П».

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

СУДДЯ: