Ухвала

іменем україни

29 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 9 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовом, у якому просив про визнання незаконним та скасування п. 5, 5.57 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що прокурорською перевіркою встановлено, що п. 5, 5.57 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0619 га, розташовану по АДРЕСА_1

У подальшому ОСОБА_4 отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2

Прокурор вважав п. 5, 5.57 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 таким, що не відповідає вимогам закону з таких підстав.

Згідно генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради від 25 червня 2009 року № 8, вказані у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування.

На час прийняття Бердянською міською радою цього рішення містобудівна документація м. Бердянська не затверджувалася, відсутні детальні плани територій окремих районів міста, зокрема, Бердянської коси.

Спірна земельна ділянка у відповідності до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення, проектна документація щодо відведення земельної ділянки затверджена без проведення державної експертизи землевпорядної організації.

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16 квітня 2010 року № 101 п. 14. 4 Бердянську міську раду зобов'язано скасувати висновки, надані з 20 травня 2009 року стосовно відведення земельних ділянок під індивідуальне дачне будівництво на територіях рекреаційного призначення.

Бердянською міською радою під час прийняття оскаржуваного рішення було порушено порядок надання земельних ділянок у власність, визначений Конституцією України, Земельним та Водним кодексами України, тому вказане рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

12 грудня 2011 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу продала спірну земельну ділянку ОСОБА_5

У зв'язку з цим прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати п. 5, 5.57 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,0619 га, виданий на ім'я ОСОБА_4 для ведення індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 скасувати запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_4; витребувати із володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0619 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним п. п. 5.57 п. 5 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким передана у приватну власність ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,0619 га із цільовим призначенням - для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована по АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 7 вересня 2010 року площею 0,0619 га із цільовим призначенням - для ведення індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 вартістю 32 454 грн 17 коп., виданий на ім'я ОСОБА_4

Зобов'язано Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис у поземельній книзі на земельну ділянку площею 0,0619 га, що розташована по АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_5 повернути вказану земельну ділянку територіальній громаді м. Бердянська Запорізької області.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

29 грудня 2015 року Бердянська місцева прокуратура Запорізької області уточнила свої позовні вимоги, просила залишити позов без розгляду в частині заявлених позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року позовну заяву в частині позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4, залишено без розгляду.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 9 березня 2017 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 5, 5. 57 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 7 вересня 2010 року площею 0,0619 га із цільовим призначенням - для ведення індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 вартістю 32 454 грн 17 коп., виданий на ім'я ОСОБА_4

Витребувано із володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0619 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та передано її територіальній громаді м. Бердянська Запорізької області.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність й доведеність заявлених Бердянською місцевою прокуратурою Запорізької області в інтересах держави позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 5, 5. 57 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 25 лютого 2010 року № 41, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 7 вересня 2010 року, витребування із володіння ОСОБА_5 вищезазначеної земельної ділянки та передачу її територіальній громаді м. Бердянська Запорізької області.

Такий висновок судів відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 1 липня 2015 року № 6-523цс15, та від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13.

Крім того, вирішуючи спір, суди виконали вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: