АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Величко Т.О.
№ 22-ц/796/6178/2017 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просила:

визнати протиправним та скасувати висновок комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації щодо визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, викладений у пункті 2.3 протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21.09.2016 року;

визнати протиправним та скасувати розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №634 від 05.10.2016 року;

зобов'язати комісію з питань захисту прав Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації повторно винести на розгляд заяву ОСОБА_4 про визначення способу його участі у вихованні дитини.

В березні 2017 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано клопотання про забезпечення позову. В обґрунтуванні клопотання останній зазначав, що після постановлення ухвали про відкриття провадження у даній справі з боку представників відповідача комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації почастішали випадки, коли перед позивачем ставилася вимога щодо надання побачення її малолітньої дитини із біологічним батьком ОСОБА_4

Зазначав, що за його запитом було проведено комісійне психологічне дослідження та спеціалістами психологами надано висновок. Серед іншого у висновку наголошується на тому, що зустріч малолітньої ОСОБА_5 із її біологічним батьком ОСОБА_4 може мати наслідком травматичний стрес для дитини, зустрічі із батьком потребують значної та тривалої психологічної підготовки як із боку батьків малолітньої ОСОБА_5 так і з боку самої ОСОБА_5 Такі зустрічі повинні супроводжуватися систематичною психокорекційною роботою.

Вказував, що станом на дату подання клопотання про забезпечення позову така робота не була проведена, а отже зустрічі із батьком до винесення у справі судового рішення можуть негативно вплинути на моральний і психологічний стан дитини та взагалі негативно вплинути на дитину та травмувати її. За таких обставин навіть у разі задоволення позовних вимог виконання рішення суду не тільки буде значно ускладнене або неможливе але й просто втратить сенс. Посилався на те, що батько дитини тривалий час не цікавився нею. Дитина його не пам'ятає. Сам батько періодично перебуває в зоні проведення АТО на сході України і його психологічний стан може не відповідати вимогам які ставляться при спілкуванні із малолітньою дитиною.

Враховуючи викладене з метою захисту інтересів малолітньої ОСОБА_5, просив постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії на виконання розпорядження Святошинської РДА №634 від 05.10.2016 року та рішення комісії із питань захисту прав дітей Святошинської РДА від 21.09.2016 року до вступу рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та Комісії з питань захисту прав дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії до вступу рішення у справі в законну силу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Посилається на те, що у вступній та описовій частині оскаржуваної ухвали суд вірно встановив як сторін справи так і предмет позову в даній справі, однак мотивувальна частина ухвали складається лише із одного речення: «В в'язку з тим, що дана квартира не є спірному, суд не вбачає підстав для задоволення заяви».

Проте, ніяка квартира так само як ніяке інше нерухоме майно взагалі не є предметом спору у даній справі, у клопотанні про забезпечення позову не ставилося питання щодо жодної квартири або іншого нерухомого майна. Таким чином, оскільки в оскаржуваній ухвалі відсутня мотивувальна частина прийнятого судом рішення ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених в ній.

Відповідачі Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація та комісія з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу суду надійшов лист, в якому остання просила розглядати справу без присутності її представника.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з витягу із протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 21.09.2016 року комісією було рекомендовано районній адміністрації визначити наступні способи участі громадянина у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; І, ІІІ субота кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год. (перші зустрічі провести у присутності психолога). Службі у справах дітей підгодовувати відповідне розпорядження.

Розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №634 від 05.10.2016 року «Про вирішення питання щодо участі батька, громадянина ОСОБА_4 у вихованні дитини» визначено такі способи участі громадянина ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2: І, ІІІ субота кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год. (перші зустрічі провести в присутності психолога).

Тобто, виконання розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №634 від 05.10.2016 року «Про вирішення питання щодо участі батька, громадянина ОСОБА_4 у вихованні дитини» покладено як на позивача ОСОБА_1 та і на ОСОБА_4, проте останній не є стороною у даній у справі та вимоги до нього, як до відповідача позивачем не заявлялися.

Крім того, представником позивача не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії на виконання розпорядження Святошинської РДА №634 від 05.10.2016 року та рішення комісії із питань захисту прав дітей Святошинської РДА від 21.09.2016 року до вступу рішення у даній справі в законну силу, оскільки даний вид забезпечення позову є фактично вирішенням спору по суті заявлених позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що предметом спору у даній справі не є нерухоме майно, а тому вважає необхідним виключити з мотивувальної частини ухвали висновок суду першої інстанції про те, що: «В зв'язку з тим, що дана квартира не є спірному, суд не вбачає підстав для задоволення заяви».

Згідно з п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року необхідно змінити шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали висновок суду першої інстанції про те, що: «В зв'язку з тим, що дана квартира не є спірному, суд не вбачає підстав для задоволення заяви».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали висновок суду першої інстанції про те, що: «В зв'язку з тим, що дана квартира не є спірному, суд не вбачає підстав для задоволення заяви».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: