Справа №2/714/116/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2017 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді Костишин Н.Я.

секретар Конецька Д.Г.

за участі: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тернавської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що з 05.03.1962 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі подружжям було побудоване домоволодіння, що складається з житлового будинку із господарськими спорудами по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області. Незважаючи на те, що житловий будинок зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_4, свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно ним отримано не було. 21.03.1998 року помер ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вказаного домоволодіння. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все належне йому майно на випадок смерті заповів ОСОБА_2 Як спадкоємець померлого, позивач ОСОБА_2 спадщину прийняв. Спадщину по смерті ОСОБА_4 також прийняла його дружина ОСОБА_5 (обов'язкову частку як непрацездатна вдова у розмірі 1/3 частини спадкового майна).

29.06.2016 року померла ОСОБА_5 Після смерті якої відкрилася спадщина на 5/6 частин спірного домоволодіння, зокрема: ? частина в даному нерухомому майні, що належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя та 1/3 частина (обов'язкова частка у спадщині), яку остання успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 Як спадкоємець померлої, позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв.

Зважаючи на те, що за життя спадкодавців останніми не було оформлене право власності на вищевказане домоволодіння, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно, у зв'язку з чим за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку, а за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 5/6 частин вказаного будинку.

У судовому засіданні позивачі та їхній представник, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач Тернавська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області у судове засідання свого представника не направила, однак подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул.Шкільна №1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області розташований житловий будинок літ."А" загальною площею 43,60 кв.м., у тому числі 25,20 кв.м. жилої площі, сараї літ."Б, В", криниця №1. Згідно даних погосподарської книги Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, вказаний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_4 з 1964 року.

Відповідно до ст.86 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Судом встановлено, що 05.03.1962 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ №264877 повторно виданим 07.03.1977 рокуТернавською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області.

Статтею 125 Сімейного кодексу УРСР 1926 року визначено, що майно, нажите подружжям спільною працею в період шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівних частках. Інше ж майно складає окрему власність кожного з них.

Отже, за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної власності кожного з них.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1964 року за ОСОБА_4 на час коли останній перебував у шлюбі з ОСОБА_5, то будинок вважається їх спільним майном та з того часу вони є його співвласниками в рівних частках, тобто по ? частині кожний.

21.03.1998 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №032835, виданого 23.03.1998 року виконкомом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на ? частину його житлового будинку з господарськими спорудами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Виходячи з того, що спадкодавець ОСОБА_4 помер 21.03.1998 року, до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя ОСОБА_4 17.01.1998 року склав заповіт, відповідно до якого все майно, яке йому буде належати на день смерті, заповів ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, оскільки провів капітальний ремонт житлового будинку. Крім того, ОСОБА_5, як непрацездатна вдова спадкодавця, успадкувала обовязкову частку у спадковому майні.

Інших спадкоємців, в т.ч. і таких що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4, судом не встановлено.

А тому, зважаючи на той факт, що заявленими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і з урахуванням заповіту на ім'я ОСОБА_2 спадкове майно ділиться наступним чином: 1/3 (або 2/3 із ? частини) житлового будинку з господарськими спорудами обов'язкова частка непрацездатній вдові ОСОБА_5 та 1/6 (або 1/3 із ? частини) спадкового майна спадщина по заповіту ОСОБА_2

Постановою нотаріуса від 20.04.2017 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві ОСОБА_4 права власності на зазначене нерухоме майно.

29.06.2016 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №163171, виданого 29.06.2016 року виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецькій області.

Після її смерті відкрилась спадщина на 5/6 частини спірного житлового будинку з господарськими спорудами, зокрема: ? частина в даному нерухомому майні, що належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя та 1/3 частина набута останньою у спадок після смерті чоловіка.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 25.04.2014 року склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке їй буде належати на день смерті, заповіла ОСОБА_1

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв, так як в передбачений законом строк 27.10.2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про її прийняття.

Інших спадкоємців, в т.ч. і таких що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, судом не встановлено.

Постановою нотаріуса від 03.02.2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві ОСОБА_5 права власності на зазначене нерухоме майно.

За таких обставин, суд приймаючи до уваги те, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької областіналежав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5, і позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 прийняли спадщину, проте не можуть оформити свої права на спадкове майно, приходить до висновку, що їх вимоги про визнання за ними права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку та ОСОБА_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку.

На підставі викладеного, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР (1963 року), 1216, 1217, 1223, ч.ч.1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1297 ЦК України, та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку літ."А" загальною площею 43,60 кв.м., у тому числі 25,20 кв.м. жилої площі, сараїв літ."Б, В", криниці №1, що по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку літ."А" загальною площею 43,60 кв.м., у тому числі 25,20 кв.м. жилої площі, сараїв літ."Б, В", криниці №1, що по вул.Шкільній, 1415 в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя