Cправа №549/421/17
Провадження№2/549/161/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

при секретарі - Якубовській Т.О.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача - Марченко Т.М.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області (далі - Чорнухинська РДА) звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини записаний зі слів матері згідно з ч.1 ст.135 СК України.

За заявою відповідача з 02.12.2015 ОСОБА_3 була влаштована до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. За період перебування дитини в цьому закладі відповідач лише один раз її відвідала , життям та здоров'ям доньки не цікавиться.

Сім'я ОСОБА_2 з 2015 року перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Відповідач не має постійного місця роботи і проживання, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, свої матеріально-побутові умови проживання не поліпшує, не виконує рекомендацій працівників центру соціальних служб, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, неодноразово залишала дитину на свого співмешканця, хворого на епілепсію.

У зв'язку з цим повернення дитини на виховання матері вважаєть недоцільним.

Посилаючись на ці обставини позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позові.

Також зазначила, що до цього часу відповідач не має постійного місця проживання, з 06.03.2017 знята з реєстрації місця проживання в с.Синяківщина Чорнухинського району, тому обстежити її умови проживання є не можливим.

Перевірка умов проживання дитини проводилась за зверненнями співмешканця відповідача ОСОБА_4, на якого остання залишала малолітню дитину.

Відповідач проти позову заперечувала. Пояснила, що дійсно вона не мала постійного місця проживання. Після сварки з одним співмешканцем ОСОБА_5 в с.Синяківщина переходила проживати до іншого співмешканця ОСОБА_6, який є батьком дитини, в с.Білоусівка Чорнухинського району. Також проживала в с.Гільці Чорнухинського району у знайомих.

Три тижні тому вона примирилась зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 Планує забрати доньку до с.Синяківщина Чорнухинського району, де вона зараз проживає.

Зловживання спиртними напоями заперечує. Доньку не відвідувала через відсутність коштів та зайнятість на роботі - працювала в Чернігівській області. Дзвонила до неї.

Визнає, що залишала свою малолітню дитину на свого співмешканця на один день в с.Синяківщина після сварки з ним. Пояснити свого вчинку не може, оскільки перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з довідок Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 04.09.2017, відповідач ніде не працює, часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, веде аморальний спосіб життя. На зауваження односельців не реагує.

На території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району ОСОБА_2 з 06.03.2017 не зареєстрована, постійного місця проживання немає. Проживає або у співмешканця ОСОБА_6 в с.Білоусівка Чорнухинського району або в співмешканця ОСОБА_5 в с.Синяківщина Чорнухинського району (а.с.6,9).

З інформації соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 14.06.2016 та від 04.09.2017 видно, що сім'я ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом центру з 2015 року. Один з основних напрямків роботи - профілактика зловживання спиртними напоями відповідачем.

З 02.12.2015 дитина перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини за заявою матері. Остання не відвідувала дитину, телефонувала декілька разів і спілкувалась з медичною сестрою. Рекомендацій центру відповідач не виконує, за час перебування дитини в будинку умов проживання не поліпшила.

На даний час відповідач постійного місця проживання не має, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, дитиною не цікавиться. Влаштувалась на роботу без оформлення трудового договору, працювала не більше двох місяців (а.с.14-15).

Як вбачається з актів обстеження умов проживання та виховання дитини від 10.09.2015 та від 27.11.2015 у будинку ОСОБА_5 - співмешканця відповідача в с.Синяківщина Чорнухинського району, умови проживання задовільні, в сім'ї часто виникають конфлікти.

Мати дитини періодично зловживає спиртними напоями, 10.09.2015 та 21.11.2015 залишала дитину на співмешканця, який хворіє на епілепсію. Відповідач, яка перебувала в стані алкогольного сп'янніння, вдома не ночувала. Дитина занедбана, має недостатню вагу та зріст, одяг брудний, харчування не повноцінне.

Сільський голова Білоусівської сільської ради ОСОБА_7 довів до відома ОСОБА_2 про те, що дитину з будинку співмешканця ОСОБА_5 вилучено і направлено на обстеження до Чорнухинської ЦРЛ (а.с.7-8.

З копії її власноручно написаних пояснень від 11.09.2015 вбачається, що вона 10.09.2015 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, дитиною не займалась (а.с.13).

На засіданні виконавчого комітету Білоусівської сільської ради Чорнухинсьокго району 10.09.2015 ОСОБА_2 вирішено надати випробувальний термін тривалістю в 1 місяць доглядати за дитиною самостійно (а.с.12).

Згідно з висновком від 11.09.2017 Чорнухинська районна державна адміністрація як орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, наявні у справи докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач не забезпечує необхідних умов життя, виховання своєї малолітньої доньки, яка протягом тривалого часу проживає окремо, з 2015 року знаходиться в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, залишала її без догляду та піклування, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, тому при таких обставинах вона дійсно повинна бути позбавлена батьківських прав відносно її дитини.

Факт невиконання батьківських обовязків мав систематичний, постійний характер та здійснював негативний вплив на фізичне здоров'я та моральний розвиток дитини

Суд відноситься критично до твердження відповідача, що складні життєві обставини, зокрема, відсутність грошових коштів та постійного місця проживання стали причиною передачі її дитини до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини, і вона з цих причин не може її забрати, враховуючи пояснення органу опіки та піклування та досліджені судом докази відносно того, що її донька була передана до вказаного будинку лише після неодноразових розмов з матір'ю, яка взагалі самоусунулась від опіки та піклування за дитиною.

Відповідач не стала на шлях виправлення у своєму ставленні до своєї доньки, яка перебуває в Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини і на час розгляду справи.

При цьому необхідно роз'яснити відповідачу, що відповідно до ч.1 ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В силу ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сум 640 гривень.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165 СК України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд,

вирішив:

1.Позов Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

2.Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Роз'яснити відповідачу її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

4.Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь держави 640 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлене у повному обсязі 27 жовтня 2017 року.

Суддя