Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/591/17-ц
Провадження № 6/499/23/17
У Х В А Л А

Іменем України

"21" серпня 2017 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В. при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про проникнення до житла чи іншого володіння боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 посилаючись на те, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1920612 грн. 87 коп., еквівалентні 71691,41 доларів США, по курсу НБУ станом на 19.02.2015 року 26.79 грн. за 1 долар США, Загальна сума заборгованості становить 1072624,58 гривень.

В процесі примусового виконання встановлено, що за боржником на праві приватної власності зареєстроване майно, а саме два транспортні засоби TOYOTA FORTUNER, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску та ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_2 2008 року випуску, на дане майно було накладено арешт, однак працівниками поліції на даний час дані авто не знайдені.

Іншого рухомого або нерухомого майна, що було б зареєстроване за боржником немає, пенсію боржник не отримує.

Боржник перешкоджає своїми діями державному виконавцю в примусовому виконанні виконавчого документу.

Так в ході виконавчих дій державним виконавцем відділу , були складені акти від 13 липня 2012 року, 17 липня 2012 року, 20 липня 2012 року про неможливість складання акту опису й арешту майна, на яке необхідно звернути стягнення за виконавчим документом у звязку з не допуском державного виконавця до вищезазначеного майнового комплексу.

Заявник просить вирішити питання щодо примусового проникнення до житла, а саме до житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник заявника подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити на підставі доказів, наявних в матеріалах справах.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи без її на те вільної згоди інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з приписами п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи може безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

За боржником на праві приватної власності зареєстроване майно, а саме два транспортні засоби TOYOTA FORTUNER, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску та ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_2 2008 року випуску, яке оголошено в розшук, що підтверджується копією постанови про розшук майна боржника.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до заяви боржника ОСОБА_1 від 03.03.2016 року, він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,(кв.2) в смт Петрівка Іванівського району Одеської області та підтверджується довідкою виконавчого комітету селищної ради.

Іншого зареєстрованого на даний час за боржником майна немає, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та ін.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні, ухваленому 31 травня 2011 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України (справа №1-18/2011), гарантування кожному прав на повагу та недоторканість житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року (995 015), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995 004), Міжнародного пакту про громадські та політичні права 1966 року (995 043). Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України (254К/96-ВР) є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року (995 015), статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995 004), пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року (995 043) ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункти 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року (995 015), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (995 004).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, як визначено в Конституції України (254К/96-ВР) і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З метою гарантування виконання судового рішення та забезпечення прав стягувачів у виконавчому провадженні Законом України "Про виконавче провадження" передбачено як спосіб примусового виконання рішення про стягнення грошових коштів звернення стягнення на майно боржника, його опис та арешт, що здійснюються, в тому числі, за допомогою примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника або особи, у якої знаходиться майно боржника відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Виконавче провадження щодо ОСОБА_1 тривалий час перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі однак останній не вжив заходів до самостійного виконання рішення суду і не посилається на інший можливий спосіб їх виконання.

21.12.2016 року державним виконавцем було здійснено виїзд до місця мешкання боржника за адресою АДРЕСА_3, однак в будинку нікого не було, було встановлено, що за даною адресою боржник постійно не мешкає, приїжджає інколи до матері та своїх дітей, що підтверджується актом державного виконавця від 21.12.2016 року.

До того ж, житловий будинок за адресою АДРЕСА_3, належав на праві власності боржнику та відповідно до договору дарування від 16.03.2015 року був подарований його матері, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Державний виконавець неодноразово викликав боржника, однак останній або не зявлявся на виклики, або прибував за викликами, однак жодних пояснень не надавав. Такі дії боржника значно ускладнюють виконання виконавчого документа.

На підставі вищезазначене суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 376 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про проникнення до житла чи іншого володіння боржника задовольнити.

Державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 для проведення виконавчих дій з метою перевірки фактичного місця проживання боржника та дій повязаних з описом та арештом майна боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарг, з подачею її копії до апеляційної інстанції. У разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4