ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/722/17
провадження № 2/753/2833/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря Гаврилюк О.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м. Києва 11 січня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2001 року по 10.04.2008 року, від якого народилася донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем.

Позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від свого обов"язку щодо утримання своєї дитини, тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.01.2017 року.

Позивач в судове засідання не з"явилась. Представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначає про зменьшення розміру позовних вимог, а саме: просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заперечення на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказує, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2001 року по 10.04.2008 року, від якого народилась донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем.

Зі свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Батьком дитини вказано ОСОБА_3, тобто відповідача.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, посилалась на такі обставини, зокрема: те що позивач та відповідач проживають окремо, донька проживає разом з позивачем, усі обов'язки щодо утримання та її виховання несе заявниця самостійно. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

З огляду на викладене, з урахуванням заяви про зменьшення позовних вимог від 24.10.2017 року, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяца, починаючи з 11.01.2017 року, що буде достатнім для матеріального забезпечення ОСОБА_4

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст.180, 183 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1у розмірі 30% з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.01.2017 до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривні 00 копійок. (шістсот сорок гривень 00 копійок)

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Комаревцева Л.В.