Справа № 461/6510/16 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/1503/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки "Львівська" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки "Львівська" про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до КС «Львівська», в якому із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив стягнути на його користь 138 463,89 грн., з яких 24000,00 грн. борг по договору від 14 березня 2016 року, 114 463,89 грн. борг по договору від 15 червня 2016 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з КС "Львівська" на користь ОСОБА_2 138 463,89 грн., з яких 24 000 грн. борг по договору від 14 березня 2016 року, 114 463,89 грн. борг по договору від 15 червня 2016 року.

Стягнуто з КС "Львівська" на користь держави судовий збір у розмірі 1384,63 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач КС "Львівська".

В апеляційній скарзі посилається на те, що до правовідносин, які склались між сторонами слід застосовувати інше законодавство, зокрема «Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок», затвердженого розпорядженням № 7 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 16.01.2004р.

Зазначає, що на законодавчому рівні визначено механізм та порядок розподілу доходу кредитної спілки. Беручи до уваги те, що положеннями спеціального закону визначено, що дохід розподіляється між членами відповідно до розміру пайових внесків, можна стверджувати, що оскаржуване рішення суду в частині стягнення відсотків не відповідає положенням матеріального законодавства, у звязку з чим рішення суду в цій частині повинно бути скасоване.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2016 року скасувати в частині стягнення відсотків у розмірі 4 463,89 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, 24 квітня 2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

За таких обставин, розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 14 березня 2016 року між ОСОБА_2 та КС "Львівська" було укладено договір, за умовами якого ОСОБА_2 вніс на рахунок КС "Львівська" грошовий внесок в розмірі 146000,00 грн. строком на три місяці (а.с.5, 6).

Відповідно до п.3.2 договору, Спілка зобовязана повернути всю суму внеску, нараховувати та сплачувати члену кредитної спілки проценти за користування внеском у строки та в розмірах, які передбачені Умовами.

Згідно пунктів 1.2-1.4 Договору, днем початку дії умов є 14 березня 2016 року, днем закінчення 14 червня 2016 року, процентна ставка 19% річних.

15 червня 2016 року між ОСОБА_2 та КС "Львівська" було укладено другий договір, за умовами якого ОСОБА_2 вніс на рахунок КС "Львівська" грошовий внесок в розмірі 110000,00 грн. строком на три місяці (а.с.7,8).

Згідно пунктів 1.2-1.4 Договору, днем початку дії умов договору є 15 червня 2016 року, днем закінчення 15 вересня 2016 року, процентна ставка 20% річних.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позову та про стягнення з відповідача КС "Львівська" суми заборгованості 24000,00 грн. по договору від 14 березня 2016 року та внесок в розмірі 110 000,00 грн., а також не сплатив ОСОБА_2 нараховані відсотки в розмірі 4463,89 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо розподілу відсотків не заслуговують на увагу, оскільки виплата таких прямо передбачена в умовах договорів, укладених між сторонами.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Львівська" відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_4