н/п 2/490/2298/2017 Справа № 490/1751/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Кваші С.О.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених державних коштів,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі - Депратамент) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідачки в користь позивача надміру нараховані кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у сумі 24306,30 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» громадянці ОСОБА_1 була призначена та виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям з грудня 2013 року по травень 2014 року та з серпня 2014 року по січень 2015 року здійснювалась виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї.

Однак згідно даних УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 01.11.2014 року стало відомо, що сімя ОСОБА_1 володіє двома транспортними засобами. Проте про наявність другого автомобіля в декларації про доходи жодних відомостей про це не зазначено.

Таким чином внаслідок подачі відповідачем недостовірних даних за вказані періоди їй без законних підстав була нарахована та виплачена державна соціальна допомога в сумі 24306,30 грн. Відповідачка була проінформована про надміру сплачені кошти і про необхідність повернути всю суму незаконно отриманої нею допомоги на рахунок Департаменту соціальної політики ММР у термін до 08.04.2015 року.

Станом на час подачі позову відповідачка добровільно кошти не відшкодувала, що стало підставою для звернення до суду.

Справу прийнято до свого провадження суддею Гуденко О.А. 14.02.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки автомобіль вибув із володіння та користування сім'ї ОСОБА_1 більше 10 років потому, натой час більшість осіб оформлювало відчуження автомобілів через надвисоку вартість переоформлення права власності на автомобіль саме шлхом видачі на апокупця генеральної довіреності. Тому оскільки автомобіль був відчужений ще в 2005-2006 роках вона і не знала, що особа , яка ним володіє не переоформила авто на себе .

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи , суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Умови, порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги визначено Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, державна соціальна допомога не призначається у випадках, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Частиною 10 статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» визначено, що порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів.

Пунктом 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок № 250) встановлено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; довідку про склад сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Пунктом 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250встановлено, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04 грудня 2013 року звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Корабельного району ММР про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, після чого їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям з 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року.

Також ОСОБА_1 05 серпня 2014 року звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Центрального району ММР про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, після чого їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року.

При подачі вказаної заяви в грудні 2013 року , в Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги в розділі «відомості про транспортні засоби, які зареєстровані та перебувають у власності або володінні членів сім'ї», ОСОБА_1 зазначила , що автомобіль Субару 1990 року випуску продана в 2004 році та знято з реєстрації в жовтні 2013 році , мають автомобіль Субару, 2003 року випуску д/н 6237.

При подачі вказаної заяви в серпні 2014 року , в Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги в розділі «відомості про транспортні засоби, які зареєстровані та перебувають у власності або володінні членів сім'ї», ОСОБА_1 зазначила , що мають лише автомобіль Субару, 2003 року випуску д/н 6237.

ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1

За результатами проведеної Департаментом перевірки правильності та повноти інформації, наданої відповідачкою на призначення соціальної допомоги, виявлено, що за її чоловіком ОСОБА_3 станом на 01.11. 2014 року зареєстровано автомобіль Субару Імпреза, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_1, та автомобіль Субару Легаці , 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Згідно повідомлення від 17.11.2014 року про припинення виплати державної соціальної допомоги , виплата ОСОБА_1 припинена з 01.11.2014 року з причини " сім'єю приховано або навмисно подано недостосвірні дані про її доходи та майновий стан".

Так, з матеріалів справи вбачається, що 04.08.2006 року ОСОБА_3, надав на імя ОСОБА_5 Довіреність на право експлуатації та продажу (орендою, позичкою, міною) транспортного засобу марки Субару Легаці , 1990 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Крім того, зазначений автомобіль , знято з обліку і перереєстровано на іншого власника з 13 січня 2015 року, - згідно довору купівлі продажу від 13.01.2015 року, з якого слідує, що від імені власника ОСОБА_3 як продавця діяв ОСОБА_5

Обставини фактичного відчуження спірного автомобіля ОСОБА_3 і припинення права володіння та користування цим автомобілем в 2006 році підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2015 року у справі № 6-91цс14 , який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надав доручення на автомобіль Субару Легаці, 1990 року випуску в 2006 році, яким уповноважив ОСОБА_5 експлуатувати та розпоряджатися належним йому транспортним засобом (продати, обміняти) строком на п'ять років.

Як зазначили свідки, в подальшому дія цього доручення продовжувалася - в зв'язку з відсутністю у набувача ОСОБА_5 коштів на переоформлення права власності на автомобіль .

Проте відповідач при зверненні до органу, який призначає державну соціальну допомогу в грудні 2013 року зазначив відомості про продажу даного автомобіля в 2004 року, а зняття з реєстрації в жовтні 2013 року. Перевірити вказані відомості на той час у позивача перешкод не було.

Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» встановлено, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

На переконання суду, вказаною правовою нормою передбачено відповідальність саме за навмисне спотворення або приховання відомостей, які б могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, тобто відомості щодо матеріального стану заявника та членів його сім'ї.

Разом із тим, розділ ІV заповненої ОСОБА_1 декларації про доходи та майновий стан особи, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, містить вимоги про необхідність зазначення відомостей про транспортних засобів, які зареєстровані в установленому законом порядку та перебувають у власності або володіння членів сімї.

За таких обставин суд вважає безпідставним висновок позивача про умисне надання недостовірної інформації ОСОБА_1 про кількість транспортних засобів, які перебувають у власності або володіння членів сімї, оскільки в суді доведено, що на той час фактично цей автомобіль вже не перебував у володіння і користуванні ( що є складовими права власності) її сімї вже майже 7 років поспіль.

Окрім того, метою надання соціальної допомоги є забезпечення рівня прожиткового мінімуму для малозабезпеченої сімї (сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї).

Відтак, на переконання суду, наявність формальної реєстрації транспортного засобу за чоловіком відповідачки за його фактичної відсутності не можна вважати тією обставиною , що впливає на покращення матеріального становища сім'ї, оскільки його покращення наслідок цього не відбувається через відсутність реального доходу.

А отже і немає підстав вважати, що отримана допомога малозабезпеченій сімї ( адже позивачем не оспроюється що на час її призначення сімя потребувала такої допомоги) є надміру та безпідставно виплаченими державними коштами.

Таким чином, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9-11,59,60,212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених державних коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Гуденко