Ухвала

іменем україни

23 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання незаконним та скасування рішень, розпоряджень і свідоцтв про право власності на нерухоме майно та звільнення земельної ділянки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД на рішення апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ТОВ «РАЙ» ЛТД звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Рудківської міської ради від 15 вересня 1998 року № 1 йому на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,1319 га по АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самовільно зайняли частину спірної земельної ділянки та побудували на ній торговельні кіоски НОМЕР_1 площами 8 кв. м, 10 кв. м та 15 кв. м відповідно.

Посилаючись, з урахуванням уточнень, на те, що дозвіл на будівництво та документи на право власності на указані приміщення отримані відповідачами незаконно і останні не виконують вимог позивача щодо добровільного звільнення земельної ділянки, яка знаходиться в його (позивача) користуванні, останній просив визнати незаконним і скасувати відповідні рішення Виконавчого комітету Рудківської міської ради про розгляд заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на будівництво торговельних кіосків на ринку по АДРЕСА_1; визнати незаконним і скасувати відповідні розпорядження голови районної державної адміністрації про прийняття до експлуатації закінчених будівництвом торговельних кіосків НОМЕР_1 по АДРЕСА_1; визнати незаконним і скасувати відповідні рішення Виконавчого комітету Рудківської міської ради про оформлення права власності на указані кіоски за відповідачами; визнати незаконним і скасувати: свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно НОМЕР_2 від 06 листопада 2003 року; свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно НОМЕР_3 від 21 жовтня 2003 року; свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на нерухоме майно НОМЕР_4 від 19 жовтня 2004 року; звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області, шляхом демонтажу торговельних кіосків НОМЕР_1 і привести земельні ділянки у придатний для використання стан.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «РАЙ» ЛТД просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, зазначав, що права ТОВ «РАЙ» ЛТД як землекористувача внаслідок прийняття Виконавчим комітетом Рудківської міської ради рішень щодо надання дозволу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на будівництво кіосків на території ринку в АДРЕСА_1 не порушено, а відтак відсутні підстави для визнання незаконними та скасування розпоряджень голови районної державної адміністрації про прийняття торгових кіосків до експлуатації; рішень Виконавчого комітету Рудківської міської ради про оформлення права власності на кіоски; виданих відповідачам свідоцтв про право власності на нерухоме майно та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також про зобов'язання відповідачів звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1, шляхом демонтажу торговельних кіосків і привести земельні ділянки у придатний для використання стан.

Крім того, відповідно до рішень Рудківської міської ради від 14 серпня 2014 року № 1 «Про розгляд клопотання Державної інспекції сільського господарства в Львівській області щодо припинення права постійного користування ТОВ «РАЙ» ЛТД на земельну ділянку у АДРЕСА_1» та від 16 червня 2016 року № 71 про внесення змін до вказаного рішення припинено право постійного користування ТОВ «РАЙ» ЛТД на земельну ділянку площею 0,1307 га по АДРЕСА_1, державний акт на право постійного користування цією земельною ділянкою визнано таким, що втратив чинність.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом 17 квітня 2015 року, пропустив строк позовної давності щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування оскаржуваних рішень та свідоцтв, що прийняті та видані за час дії ЦК УРСР 1963 року та вимог, до яких застосовується ЦК України у відповідній редакції після 01 січня 2004 року.

Зважаючи на наведені норми ЦК УРСР 1963 року про застосування строків позовної давності судом без заяви сторін, а також зважаючи на заяву одного із відповідачів про застосування строку позовної давності, що стосується вимог про визнання незаконними та скасування рішень та свідоцтва в час дії ЦК України 2003 року, суд вправі вирішувати питання про відмову у задоволенні позову у цій частині вимог з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду.

Отже, апеляційний суд вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду та це є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині вимог.

Указаний висновок узгоджується із рядом правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах: від 16 листопада 2016 року № 6-2469цс16; від 28 вересня 2016 року № 6-832цс15, від 26 жовтня 2016 року № 6-2070цс16, від 14 вересня 2016 року № 6-2165цс15.

Зважаючи на відхилення вказаних позовних вимог, суд вважав, що не підлягають задоволенню й вимоги про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення земельної ділянки позивача шляхом демонтажу торговельних кіосків, оскільки кіоски належать відповідачам на праві власності й останні не можуть бути позбавлені права власності за наведених позивачем підстав, що суперечитиме ст. ст. 316-319, 321, 325, 346 ЦК України

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 71, 74-76, 80, 83 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 257, 261, 268 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

О.І.Євтушенко