Справа № 447/1222/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/5683/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Миколаївської комунальної центральної районної лікарні на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської комунальної центральної районної лікарні про скасування дисциплінарних стягнень, -

в с т а н о в и л а:

01.06.2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Миколаївської комунальної центральної районної лікарніпро скасування дисциплінарних стягнень - наказу в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні №85 від 02.03.2016 року про оголошення догани лікарю акушер-гінекологу ОСОБА_2 та № 86 від 02.03.2016 року про переведення ОСОБА_2 з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення.

В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що працює на посаді лікаря акушер-гінеколога в Миколаївській комунальній центральній районній лікарні з лютого 2000 року по даний час. Наказом в.о. головного лікаря Миколаївської КЦРЛ №85 від 02.03.2016 року була притягнута до дисциплінарної відповідальності за ніби-то виявлені недоліки в веденні вагітної ОСОБА_3 в пологовому відділенні Миколаївської КЦРЛ та їй було оголошено догану. Крім того, наказом в.о. головного лікаря №86 від 02.03.2016 року за вказані ніби-то виявлені недоліки в веденні вагітної ОСОБА_3, її переведено з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення. Підставою видання зазначених наказів були матеріли службового розслідування від 01.03.2016 року, проведеного комісією лікарні. Після проведення службового розслідування та видання Наказів №85 від 02.03.2016 року і №86 від 02.03.2016 року, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3, адресованої в Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, департаментом проведено клініко-експертна оцінку надання медичної допомоги ОСОБА_3 та клініко-експертною комісією департаменту були встановлені певні недоліки в наданні стаціонарної допомоги вагітній ОСОБА_3 в пологовому відділенні лікарні. При цьому комісією не вказано ким саме із медичного персоналу вони допущені. У висновках комісії також зазначено, що надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_3 у пологовому відділенні не відповідає клінічному протоколу, який затверджений наказом МОЗ України від 03.11.2008 року №624, а саме не вказана величина матки ні при зовнішньому огляді, ні при вагінальному дослідженні; не проведене УЗД; в історії пологів відсутні дані повного клініко - лабораторного обстеження. Зазначені висновки не містять інформації про те, що саме нею було допущено недоліки в наданні медичної допомоги ОСОБА_3

Вважає, що будь-які дані, що свідчили б про порушення нею обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до неї стягнень у вигляді догани та переведення з пологового відділення в жіночу консультацію поліклінічного відділення застосовані з порушенням вимог чинного трудового законодавства, у зв'язку з чим спірні накази №85 від 02.03.2016 року та №86 від 02.03.2016 року підлягають скасуванню, як незаконні.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Скасовано накази в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні № 85 від 02.03.2016 року про оголошення догани лікарю акушер-гінекологу ОСОБА_2 та № 86 від 02.03.2016 року про переведення ОСОБА_2 з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення.

Рішення суду оскаржила Миколаївська комунальна центральна районна лікарня.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що протоколом № 1 службового розслідування від 01 березня 2016 року, складеним комісією Миколаївської комунальної центральної районної лікарні, зафіксовано, які саме порушення допустила ОСОБА_2 при надані медичної допомоги ОСОБА_3 Висновки зазначеного службового розслідування позивач не оскаржувала. Згідно висновку, наданого МОЗ України за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_3 від 17.05.2017 року, на рівні надання стаціонарної допомоги ОСОБА_3 у Миколаївській КЦРЛ під час її огляду не зареєстровано серцебиття плода шляхом періодичної аускультації за допомогою акушерського стетоскопу чи ручного допплерівського аналізатора або за показаннями кардіокартографії. З даного висновку вбачається, що ОСОБА_2 мала можливість поставити правильний діагноз вагітної та обрати правильну тактику лікування пацієнтки. Однак, при ухваленні оскаржуваного рішення вказаний висновок судом першої інстанції не було взято до уваги, як і не було враховано пояснення свідків та інші письмові докази у справі. Зазначає, що дисциплінарне стягнення, накладене на ОСОБА_2 за порушення, допущенні нею під час надання медичної допомоги ОСОБА_3, відповідає вимогам ст.ст. 139, 140, 147, 149 КЗпП України. Вважає, що враховуючи характер трудових правовідносин, її переміщення, а не переведення, як зазначає позивач, в поліклінічне відділення лікарні на підставі наказу № 86 від 02.03.2016 року здійснено Миколаївській КЦРЛ у відповідності з вимогами трудового законодавства.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни, відповідно до положень ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з відповідачем, займає посаду лікаря акушер-гінеколога Миколаївської комунальної центральної районній лікарні.

Наказом в.о. головного лікаря Миколаївської КЦРЛ №85 від 02.03.2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за виявлені недоліки у веденні вагітної ОСОБА_3 в пологовому відділенні Миколаївської КЦРЛ. Наказом в.о. головного лікаря №86 від 02.03.2016 року за виявлені недоліки у веденні вагітної ОСОБА_3, позивача ОСОБА_2 переведено з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення. Підставою видання зазначених наказів були матеріли службового розслідування від 01.03.2016 року, проведеного комісією лікарні. Після проведення службового розслідування та видання Наказів №85 від 02.03.2016 року і №86 від 02.03.2016 року, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3, адресованої в Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, департаментом проведено клініко-експертна оцінку надання медичної допомоги ОСОБА_3 та клініко-експертною комісією департаменту встановлено недоліки в наданні стаціонарної допомоги вагітній ОСОБА_3 в пологовому відділенні лікарні. У висновках зазначено, що надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_3 у пологовому відділенні не відповідає клінічному протоколу, який затверджений наказом МОЗ України від 03.11.2008 року №624, а саме не вказана величина матки ні при зовнішньому огляді, ні при вагінальному дослідженні; не проведене УЗД; в історії пологів відсутні дані повного клініко-лабораторного обстеження. Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що до неї за одне і те ж порушення трудової дисципліни застосовано два дисциплінарних стягнення: оголошено догану та переведено на іншу роботу - із стаціонару лікарні в поліклінічне відділення лікарні. Однак, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Як убачається з наказу по Миколаївській КЦРЛ № 270 к від 20.10.2011 року, ОСОБА_2 прийнята роботу в Миколаївську комунальну центральну районну лікарню на посаду лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення з 20.10.2011 року, підстава видачі наказу - заява ОСОБА_2 Наказом від 13.10.2014 року № 200 «Про графік роботи лікарів акушерів-гінекологів з 17.10.2017 р. по 31.12.2017 р., прийнятого на виконання п.2.7 наказу МОЗ № 503 від 28.12.2002 року «Про невідокремлення жіночих консультацій від пологово-гінекологічних стаціонарів» затверджено графік роботи акушерів-гінекологів Миколаївської КЦРЛ, згідно якого на вказаний в наказі термін робоче місце лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_2 визначено в жіночій консультації Миколаївської КЦРЛ. Тому, враховуючи зміст зазначених наказів, зокрема, наказу № 270 про прийом ОСОБА_2 на роботу в Миколаївську комунальну центральну районну лікарню на посаду лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення з 20.10.2011 року, висновок районного суду про те, що така в порядку дисциплінарного стягнення переведена акушером - гінекологом в поліклінічне відділення Миколаївської КЦРЛ на увагу не заслуговують.

Однак, аналізуючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за проступок, вчинення якого належним чином не доведено. А саме, матеріалами справи встановлено, що за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3., адресованої в Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, департаментом проведено клініко-експертну оцінку надання медичної допомоги ОСОБА_3. та клініко-експертною комісією департаменту встановлено недоліки в наданні стаціонарної допомоги вагітній ОСОБА_3. в пологовому відділенні лікарні. У висновках зазначено, що надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_3. у пологовому відділенні не відповідає клінічному протоколу, який затверджений наказом МОЗ України від 03.11.2008 року №624, а саме не вказана величина матки ні при зовнішньому огляді, ні при вагінальному дослідженні; не проведене УЗД; в історії пологів відсутні дані повного клініко - лабораторного обстеження. Однак, у такому висновку не встановлено вину саме лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_2, яка приймала у вечірній час хвору ОСОБА_3. в стаціонарне відділення лікарні, оглянула її та призначила необхідні обстеження, в т.ч. і ультразвукове обстеження плода. Нічна зміна ОСОБА_2 закінчилася о 08.00 год. ранку, на зміну заступила інший лікар, на яку і покладалося надання медичної допомоги хворій ОСОБА_3. в повному обсязі. З наведених мотивів, колегія суддів погоджується з висновком районного суду в частині скасування наказу в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні № 85 від 02.03.2016 року про оголошення догани лікарю акушер-гінекологу ОСОБА_2.

Однак, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 прийнята на роботу в Миколаївську КЦРЛ на посаду лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення на підставі її заяви ( наказ № 270 к від 20.10.2011 року), рішення районного суду в частині скасування наказу в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні № 86 від 02.03.2016 року про переведення ОСОБА_2 з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Миколаївської комунальної центральної районної лікарні задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2017 року в частині скасування наказу в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні № 86 від 02.03.2016 року про переведення ОСОБА_2 з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Миколаївської комунальної центральної районної лікарні про скасування наказу в.о. головного лікаря Миколаївської комунальної центральної районної лікарні № 86 від 02.03.2016 року про переведення ОСОБА_2 з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.01.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.