Справа №705/6927/14-ц
Провадження №2/702/5/17
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про повторний відвід

03 травня 2017 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Чорненької Д.С.,

при секретарі: Шковирі А.М.,

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: ТУ ДСА України у Черкаській області ОСОБА_3,

позивачі : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з»явилися,

представник відповідача: виконавчого комітету Уманської міської ради не з»явився,

представники третіх осіб: Уманської міської ради, Черкаського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Спілка адвокатів України», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з»явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Уманської міської ради, ТУ ДСА України у Черкаській області, третіх осіб Уманської міської ради, Черкаського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Спілка адвокатів України», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради та його скасування, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачі 12.11.2014 року звернулися в суд із позовом до відповідачів про визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради та його скасування, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні приміщенням.

02.03.2017 року справа в порядку ст.11-1 ЦПК України передана на розгляд судді Чорненькій Д.С.

Позивачі 06.04. 2017 року повторно подали заяву про відвід судді Чорненької Д.С. відповідно до якої вважають, що суддя зацікавлена в отриманні відповідачем ТУ ДСА в Черкаській області споруди, яка є предметом спору, оскільки суддя перебуває в службовій підпорядкованості цього відповідача, вона є матеріально та адміністративно залежною від ТУ ДСА у Черкаській області, що дає можливість відповідачу чинити тиск на суддю, впливати на прийняття нею судового рішення. Вважають, що відповідач ТУ також не довіряє суддям Черкаської області, так як заявляв відводи суддям інших судів Черкаської області, які були ними задоволені, в тому числі і суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. Суддями Уманського міськрайсуду Черкаської області приймались рішення про відмову в забезпеченні позову, які були скасовані апеляційним судом Черкаської області. Суддя Мельничук Ю.В. як голова Уманського міськрайонного суду 10.03.2015 року особисто приймав участь в примусовому виконанні рішення господарського суду Черкаської області щодо звільнення ними приміщення, яке є предметом даного спору. Вважають, що є підстави вважати, що відповідач ТУ ДСА має реальний вплив на суддів Черкаської області, судді зацікавлені у вирішенні справи на користь відповідача та є обгрунтовані сумніви в прийнятті об»єктивного, неупередженого, справедливого і законного рішення суддями Черкаської області та даного суду. Розгляд справи суддею за даних обставин буде суперечити нормам ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практиці Європейського суду з прав людини.). Також зазначають, що суддя Чорненька Д.С. згідно поданої декларації за 2016 року отримує заробітну плату, яка виплачується ТУ ДСА у Черкаській області і це підтверджує її пряму матеріальну залежність від відповідача та вона приховала ці публічні дані при розгляді їх попередніх заяв про відвід.

У судовому засіданні 03.05.2017 року позивач ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав.

У судовому засіданні 03.05.2017 року позивач ОСОБА_2 заяву про відвід підтримала.

У судове засідання 03.05.2017 року року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з»явилися, подали заяву про розгляд заяви про відвід за їх відсутності, має місце їх повторна неявка у судове засідання. Подали заяви про розгляд справи Монастирищенським районним судом Черкаської області за їх відсутності та про підтримання позову (т.4 а.с.18).

Головуючий суддя Чорненька Д.С. пояснила суду, що її близькі родичі не працюють в органах ДСА України та судовій владі. Крім суддівської винагороди безпосередньо від ТУ ДСА у Черкаській області іншого забезпечення не отримує. Матеріальне забезпечення для здійснення правосуддя виділяється на суд. Фактів отрмання суддівської винагороди не в розмірі, передбаченому законодавством, за час розгляду справи не було. Щодо задоволення заяви про відвід покладається на думку суду.

Представник відповідача ТУ ДСА у Черкаській області в режимі відео конференції вважає, що позивачі зловживають своїм правом на відвід. Підстави для задоволення відводу відсутні. ТУ ДСА України у Черкаській області займаються матеріальним забезпеченням судів та виплачують суддівську винагору судді Чорненькій Д.С. в розмірах, встановлених законодавством. Вони не можуть ніяким чином вплинути на розмір суддівської винагороди, який виплачується суддям, в тому числі і судді Чорненькій Д.С. Розмір суддівської винагороди встановлений Законом України "Про судоустрій та статус суддів". ТУ ДСА є лише розпорядником державних коштів та не має можливості впливати ні на забезпечення суддів, ні на прийняття ними рішень.

У судове засідання 03.05.2017 року представник відповідача виконавчого комітету Уманської міської ради не з»явився, має місце його повторна неявка.

У судове засідання 03.05.2017 року представники третіх осіб Уманської міської ради, Черкаського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Спілка адвокатів України», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з»явилися, має місце їх повторна неявка.

Заслухавши думку позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представника відповідача ТУ ДСА України у Черкаській області, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 20 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» «потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень»; «реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень».

Відповідно до Методичних рекомендацій з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених 14.07.2016 року НАЗК, «КОНФЛІКТ ІНТЕРЕСІВ це конфлікт між публічно-правовими обов'язками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси котрі, випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обов'язків або функцій. Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обов'язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов'язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Згідно ч.10 ст.133 Закону України Про судоустрій і статус суддів при наявності конфлікту інтересів судді під час розгляду справи він вирішується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ст.128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно ст.131 Конституції України в Україні діє Вища рада правосуддя, яка:

1) вносить подання про призначення судді на посаду;

2) ухвалює рішення стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності;

3) розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора;

4) ухвалює рішення про звільнення судді з посади;

5) надає згоду на затримання судді чи утримання його під вартою;

6) ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя;

7) вживає заходів щодо забезпечення незалежності суддів;

8) ухвалює рішення про переведення судді з одного суду до іншого;

9) здійснює інші повноваження, визначені цією Конституцією та законами України.

Враховуючи положення діючого законодавства України, суд вважає, що доказів наявності обставин, передбачених ст.ст.20-21 ЦПК України позивачами не надано.

Позивачі у заяві про відвід зазначили, що в них обґрунтовані підстави для наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості всіх суддів Черкаської області, разом з тим заявляють відвід не всім суддям Черкаської області. Зокрема ними не було заявлено відводи суддям апеляційного суду Черкаської області, які розглядали їх апеляційну скаргу на ухвалу про відмову в забезпеченні позову та 24.02.2015 року прийняли рішення (т.2 а.с.51-77), а також суддям, які залишали апеляційну скаргу без розгляду ( т.2 а.с.182-185), що свідчить про вибірковість їх рішення щодо наявності підстав для відводу суддів Черкаської області при розгляді даного спору.

Суддя Чорненька Д.С. не брала участі у попередньому вирішенні цієї справи як свідок, експерт, спеціаліст, представник, перекладач, секретар судового засідання; ані прямо, ані побічно не заінтересована в результаті розгляду даної справи; не є членом сімї або близьким родичем осіб, які беруть участь у справі.

Скасування рішення інших суддів у даному провадженні та рішення інших суддів про задоволення заяв про відвід не свідчать про те, що є підстави для відводу судді Чорненької Д.С., оскільки даними рішеннями не вирішувалось будь-якого питання, яке б стосувалось судді Чорненької Д.С. і вона не приймала участі при їх вирішенні, в тому числі і при виконанні рішення господарського суду суддею Мельничук Ю.В.

Щодо підстави службової залежності судді Чорненької Д.С., суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки дана підстава не конкретизована, в чому саме відбувається службова залежність судді від ТУ ДСА України у Черкаській області.

ТУ ДСА України у Черкаській області, а також ДСА України, якому підпорядковується ТУ, не наділені правом призначення чи обрання судді, обрання чи призначення судді на адміністративну посаду, переведення чи призначення в інший суд, притягнення до відповідальності, звільнення чи вчинення інших дій по відношенню до судді Чорненької Д.С. відповідно до їх повноважень, передбачених законодавством України, в тому числі і Законом України «Про судоустрій і статус суддів» .

Щодо підстави матеріальної залежності судді від ТУ ДСА України у Черкаській області, суд вважає, що такі підстави є надуманими, не відповідають дійсності, так як розмір посадового окладу судді та розмір надбавок, в тому числі і за вислугу років, встановлено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до Конституції України визначається лише законами, у ТУ ДСА та ДСА України відсутні повноваження щодо їх встановлення чи зміни розміру. Щодо фінансування суду, а не судді, то відповідно до Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», а також Законів України про державний бюджет України на відповідний рік розмір на утримання конкретного суду встановлюється законами України, які приймаються Верховною Радою України. Також у судді Чорненької Д.С. відсутні близькі родичі чи інші особи, які б працювали у судовій системі чи системі ДСА України, матеріальне забезпечення чи посада яких могли б поставити сумнів в неупередженості судді.

Згідно ст.1 Бюджетного кодексу України «Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.»

Відповідно ст.2 ПК України : п.1- бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду; п.6- бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; п .7 - бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому; п.47 - розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобовязань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Таким чином, повноваження розпорядника бюджетних коштів щодо отримання та здійснення платежів з державного бюджету є чітко обмеженими та визначеними щодо цілей їх спрямування, меж, розмірів та часу виплати.

Відповідно до п.4.3 Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, затвердженого Головою ДСА України 25.09.2015 року, ТУ ДСА у Черкаській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності ТУ ДСА України у Черкаській області та місцевих загальних судів Черкаської області, тобто їх повноваження щодо виплати, в тому числі суддівської винагороди, є законодавчо визначеними, а їх порушення, тягнуть за собою відповідальність.

Згідно ст.148 Закону України "Про судоустрій і татус суддів " фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, а також у цілому щодо апеляційних, місцевих та вищих спеціалізованих судів. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, вищого спеціалізованого суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку. Контроль за додержанням вимог цього Закону щодо фінансування судів здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно ст.149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Позивачі вказують у своїй заяві, що суддя Чорненька Д.С. приховала той факт, що вона отримує заробітну плату від ТУ ДСА України у Черкаській області. Підстава матеріальної залежності заявленого відводу судді Чорненької Д.С. була предметом розгляду у судовому засіданні 29.03.2017 року (т.4 а.с.181). У попередніх заявах про відвід судді, позивачі не конкретизували, що вони мали на увазі, коли заявляли відвід з цієї підстави, разом з тим, зміст ухвали про відмову в задоволенні заяви про відвід містить положення, які стосуються заробітної плати судді : посадового окладу, надбавок за вислугу років та інших надбавок, що відповідає поняттю суддівської винагороди ( заробітної плати) судді відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Доказів відмови у виплаті суддівської винагороди, виплати її в більшому чи меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством, позивачі також суду не надали.

Зміни до Конституції України в частині правосуддя, а також Закону України Про судоустрій і статус суддів прийнятий Верховною Радою України з врахуванням положень міжнародного законодавства та висновків Венеціанської комісії, в тому числі і щодо недопущення будь-якого впливу на суддю від державних органів, з метою виконання положень ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав. ОСОБА_7 має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обовязків».

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»передбачає, що «ОСОБА_7 має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення..»

Стаття 6 § 1 вимагає у суду в межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або субєктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Ветштайн проти Швейцарії, Мікалефф проти Мальти). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємоповязані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Сасілор-Лормін проти Франції, ОСОБА_8 проти України).

Застосовуючи субєктивний тест, Суд неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою, доки не доведено протилежного» (ОСОБА_7, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 проти Бельгії).

З метою визначення незалежності суду, як того вимагає стаття 6 § 1, проявлення незалежності може бути важливим (Срамек проти Австрії). Стосовно прояву незалежності, точка зору сторони є важливою, але не вирішальною; вирішальним є факт «обґрунтованості» побоювань сторони у справі (Сасілор-Лормін проти Франції).

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Теж саме стосується і того, що у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (Морель проти Франції, ОСОБА_11 проти Іспанії), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Ветштайн проти Швейцарії, Пабла Кю проти Фінляндії, Мікалефф проти Мальти). Обєктивний тест стосується переважно ієрархічних та інших звязків між суддею та іншими особами у справі. У кожному окремому випадку необхідно визначити чи характер та рівень стосунків у справі вказують на відсутність неупередженості з боку суду. З метою забезпечення судом необхідної довіри, потрібно також враховувати внутрішню організацію суду. Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором.

Існують дві можливі ситуації, за яких може виникнути питання щодо недостатньої неупередженості суду: - Перша стосується функціональної природи і питань, наприклад виконання різних функцій у межах судового процесу однією і тією ж особою, або ієрархічні та інші звязки з іншими учасниками проваджень. - Друга індивідуального характеру і є результатом поведінки суддів у конкретній справі.

Термін «незалежний» стосується незалежності від інших органів влади (виконавчих і законодавчих) (Бомартен проти Франції), а також від сторін (Срамек проти Австрії). Хоча принцип розподілу влади між політичними органами на законодавчу, виконавчу і судову спричинив підвищення рівня важливості прецедентів Суду, ні стаття 6, ані інше положення Конвенції не вимагає від держав дотримання будь-яких теоретичних конституційних концепції стосовно допустимого рівня обмежень для взаємозвязку між різними органами влади. Питання завжди полягає у тому, чи виконуються вимоги Конвенції у конкретній справі (Клейн та інші проти Нідерландів). Насправді ж, поняття незалежності суду передбачає існування процесуальних гарантій, що відокремлюють судову владу від інших органів влади. Незалежність суддів буде порушена, якщо представник виконавчої влади втрутиться у справу, що знаходиться на стадії розгляду її судом з метою впливу на результат (Совтрансавто-Холдинг проти України, Mosteanu та інші проти Румунії). Той факт, що судді призначаються органами виконавчої влади і можуть бути заміщені не є порушення статті 6 (Кларк проти Сполученого Королівства). Призначення суддів органами виконавчої влади дозволяється за умови, що особи, яких призначають на посади не зазнають впливу або тиску під час виконання судової функції (Флукс проти Молдови). Той факт, що голова суду касаційної інстанції призначається виконавчим органом влади не порушує його незалежність за умови, що після призначенням він не зазнає тиску, не отримує інструкцій і виконує свої функції абсолютно незалежно (Золотас проти Греції). Таким чином, той факт, що судді Ради адміністративного права призначаються регіональним адміністративним органом влади також не викликає сумнівів у незалежності чи безсторонності за умови, що судді не зазнають тиску, не отримують інструкцій і виконують судову діяльність абсолютно незалежно (Majorana проти Італії). Той факт, що судді призначаються органом законодавчої влади не передбачає їх підпорядкування органам влади, якщо по призначенню на посаду, вони не зазнають тиску або рекомендацій у виконанні судових функцій (Сасілор-Лормін проти Франції). Більш того, той факт, що один із експертів апеляційного суду, який складається переважно з професійних суддів був також членом парламенту не порушує право на незалежний і безсторонній суд (Пабла Кю проти Фінляндії).

Судова незалежність вимагає від окремих суддів бути вільними від недоречного зовнішнього впливу та від внутрішнього відповідно. Внутрішня судова незалежність вимагає відсутність вказівок або тиску з боку інших суддів або тих осіб, які виконують адміністративні функції у суді, таких як, голова суду або голова судової колегії. Суддів місцевого суду (суду округу/штату) було визнано незалежними від голови суду, оскільки голови суду виконували лише адміністративні (управлінські та організаційні) функції, які були чітко відмежовані від судових функцій. Правова система створена для забезпечення відповідних гарантій проти довільного виконання функції призначення конкретних справ суддям (Парлов- Ткальчік проти Хорватії).

Таким чином, оскільки позивачами не надано суду доказів наявності обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді Чорненької Д.С., а також доказів впливу посадових чи інших осіб ТУ ДСА України у Черкаській області та ДСА України під час розгляду справи, та доказів наявності інших обставин, передбачених ст.20 ЦПК України, суд вважає, що зазначені в заяві про відвід причини та обставини є помилковими, не відповідають фактичним обставинам, не ґрунтуються на вимогам законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.126,128,130-131 Конституції України, БК України, ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII із змінами і доповненнями, ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, із змінами і доповненнями, ст.ст.20-21, 293 ЦПК України, Методичними рекомендаціями з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених 14.07.2016 року НАЗК, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Чорненької Даниїли Степанівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Уманської міської ради, ТУ ДСА України у Черкаській області, третіх осіб Уманської міської ради, Черкаського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Спілка адвокатів України», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради та його скасування, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.С.Чорненька