№ 308/2019/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.10.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_2, який діє інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу у розмірі 1800,00 доларів США, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 грудня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, які останній зобов»язувався повернути до 01.04.1994 року. Факт отримання грошей у розмірі 1000,00 доларів США підтверджується борговою розпискою відповідача. Сторони встановили плату за користування позикою - 200 доларів США щомісячно на протязі строку боргу. ОСОБА_3 взяті на себе зобов»язання щодо повернення коштів у строк до 01.04.1994 року не виконав, грошові кошти ОСОБА_1 не повернув, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві, просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1800,00 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, виходячи із їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 01.12.1993 року ОСОБА_3 отримав у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01 квітня 1994 року. Сторони встановили плату за користування позикою - 200 доларів США щомісячно на протязі 4 місяців строку позики.

Даний факт підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 01.12.1993 року, оригінал якої досліджений в судовому засіданні та долучений до справи.

Однак ОСОБА_3взяте на себе зобов'язання не виконав і гроші в сумі 1800, 00 доларів США грн. ОСОБА_1 в строки, визначені в розписці, не повернув.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору та закону.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 88, 208, 209, 212-215, 218,224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1800,00 (одна тисяча вісімсот) доларів США .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук