Справа №336/7362/16-ц,
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Артемової Л.Г.,
при секретарі: Аксьоновій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
03.12.2016 року (згідно з штампом на поштовому конверті) представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 9549,10 грн., покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., та за надання правових послуг в розмірі 1500,00 грн.
За змістом позовної заяви 15.05.2014 р. на автошляху Харків-Сімферополь на 276 км + 400 м автошляху з вини водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ЗАЗ 110207», державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_2. На дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2014 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, НОМЕР_3 , який належав на праві власності ТзОВ «ЧСАД ЯВОРІВ» (далі - Потерпіла особа).
Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 8407,10 грн., відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 05.06.2014 р. № 223. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.
У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року Позивач здійснив виплату відшкодування Потерпілій особі на підставі наказу № 4554 від 28.08.2014 року та платіжного доручення від 02.09.2014р. № 7222 в розмірі 8407,10 грн. Крім того, за послуги аварійного комісару згідно з актом виконаних робіт та рахунком №8867 Позивачем перерахована сума 1142,00 грн. п/д № 7056 від 26.08.2014р. Всього витрати Позивача складають 9549,10 грн.
З підстав, передбачених ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати Потерпілій особи у Позивача виникло право зворотної вимоги до Відповідачів. В добровільному порядку шкода відповідачем не відшкодована. Листи позивача, надіслані на його адресу, залишились без відповіді.
Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву, вх.№ від 15.02.2017 року, про розгляд справи за її відсутності у звязку із неможливістю забезпечити явку представника, позовні вимоги підтримує на зазначених в позові доказах, не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та розпискою, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову та заочного порядку розгляду справи не заперечував, додаткових пояснень не надав.
Оскільки причини неявки відповідача визнаються судом неповажними, у відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи думку представника позивача, третьої особи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі у звязку із наступними встановленими обставинами та відповідними їм правовідносинами.
За змістом ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Крім того, на дані правовідносини поширюються норми ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року.
Так, ст. 41.1 (п.а.ч.1) Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з ст. 22.1 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 15.05.2014 р. на автошляху Харків-Сімферополь на 276 км + 400 м з вини водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ЗАЗ 110207», державний номер НОМЕР_1. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.05.2014 року (а.с.6) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення під час керування транспортним засобом п. 13.1 ПДР та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Вищезазначені обставини встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, тому у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню.
Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 8407,10 грн., відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 05.06.2014 р. № 223 (а.с.9-18).
Відповідно до довідки № 1 від 24.07.2014 року (а.с.27) вартість матеріальної шкоди, спричиненої транспортному засобу MAN TGA 18.430, д/н НОМЕР_4, з напівпричепом «Schimtz», д/н НОМЕР_5, яким на час ДТП керував ОСОБА_4, належний ТзОВ «ЧСАД Яворів», в результаті його пошкодження складає 8407,10 грн.
На підставі заяви потерпілого представника ТзОВ «ЧСАД Яворів» до МТСБУ (а.с.5) від 27.06.2014 року та відповідного наказу №4554 від 28.08.2014 року про відшкодування шкоди позивачем з фонду захисту потерпілих у зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, виплачено страхове відшкодування заявнику у розмірі 8407,10 грн. (а.с.26).
Крім того, згідно акту виконаних робіт від 22.08.2014р., рахунку №8867 від 21.07.2014р. та платіжного доручення №7056 від 26.08.2014 року за послуги аварійного комісару позивачем перерахована сума 1142,00 грн. Всього витрати позивача складають 9549,10 грн., які в позасудовому порядку не відшкодовані відповідачем (а.с.29-31, 32-33).
Так, на підставі досліджених доказів, судом встановлено, що позивач, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, після виплати страхового відшкодування обґрунтовано звернувся до суду із регресним позовом до водія транспортного засобу відповідача ОСОБА_1, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, не відноситься до переліку осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Виходячи з вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач повинен відшкодувати заподіяну шкоду, оскільки ДТП сталася з його вини та витрати, понесені страховою компанією, підтверджені документальними доказами, підлягають стягненню в порядку регресу.
За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн.
Згідно з п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Так, контрактом про надання правової допомоги № 67 від 27.09.2012 року та додатковою угодою № 40 від 13.05.2016 року (а.с. 34-37) підтверджено, що представником позивача ОСОБА_3 (Генеральним директором ТОВ «Таліон») надано правову допомогу МТСБУ по веденню справи по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 На підставі наданих доказів суд визнає за можливе стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. У зв'язку з вищевикладеними встановленими судом обставинами позовна заява підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 61, 79, 88, 208-209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Г.Артемова