Провадження №2/523/361/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"21" квітня 2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий-суддя: Бабаков В.П.,

при секретарі: Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №20 Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.1996 року між позивачем та ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з іншої сторони, був укладений договір №96/0687 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, який оформлявся та посвідчувався Одеською Універсальною Товарною Біржею GIP. На даний час у позивача виникло питання з приводу розпорядження своєю частиною квартири, але нотаріус відмовляє позивачу у реєстрації договору з тієї причини, що даний договір купівлі продажу квартири, засвідчений біржею являється недійсним. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири.

Крім того, позивач зазначає, що квартира купувалася ним в рівних частках з ОСОБА_7, а тому просить суд визначити розміри часток, а саме по ? частці кожному.

У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору №96/0687 від 04.06.1996 року зареєстрованого Одеською Універсальною Товарною Біржею GIP, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з однієї сторони, продали, а ОСОБА_1, ОСОБА_6, з іншої сторони, купили квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що даний договір відповідає вимогам для дійсності правочину, що передбачені ст.203 ЦК України, оскільки складений у письмовій формі та зареєстрований Одеською Універсальною Товарною Біржею GIP, виконання договору спричинило реальне настання правових наслідків.

Також, як вбачається з копії вищевказаного договору, позивач та ОСОБА_7 спільно купили зазначену вище квартиру без визначення часток кожного з них.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.1,2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано жодних доказів наявності домовленостей між співвласниками чи інших підстав, встановлених законом, які б свідчили про нерівність часток позивача та ОСОБА_7 в спірній квартирі. За таких обставин, суд вважає за можливе визначити рівні частки у праві власності кожного з них.

Керуючись ст.ст.334,368,372 ЦК України, ст.ст.212-215,224,225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,6 кв2, житловою площею 26,6 кв2, що складається з 2-ох кімнат, в тому числі: кухні, ванної кімнати, туалету, коридору, комори, укладений між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_6, з іншої сторони, посвідчений 04.06.1996 року за №96/0687 Одеською Універсальною Товарною Біржею GIP.

Визначити рівні частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1: за ОСОБА_1 1/2 частку та за ОСОБА_7 1/2 частку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: