Ухвала

іменем україни

29 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Клід Оксани Ярославівни про усунення від права на спадкування, визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_8, яка постійно проживала у будинку АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт з умовою, відповідно до якого житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою, заповіла своїм дочкам: ОСОБА_9, ОСОБА_5 і їй, ОСОБА_4, у рівних частках. Якщо дочка ОСОБА_5 відмовиться і не буде брати участі у догляді за спадкодавцем, її частку ОСОБА_8 заповіла розділити між двома іншими дочками.

Позивач зазначала, що ОСОБА_8 була особою похилого віку, перенесла інсульт, самостійно не могла себе обслуговувати, потребувала постійної сторонньої допомоги. Догляд за нею здійснювали вона та ОСОБА_9 Про незадовільний стан здоров'я матері було відомо і ОСОБА_5, однак жодних дій по утриманню матері, наданні їй будь-якої допомоги відповідач не вчинила, таким чином не виконала умову заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

Після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_9 відмовилася від своєї частки у спадщині на її користь.

3 серпня 2016 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини вищезазначеного будинку.

21 вересня 2016 року приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі їй свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини будинку після смерті ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Позивач вважала, що оскільки ОСОБА_5 не виконала умови заповіту, ухилялася від піклування і догляду за спадкодавцем, то повинна бути усунута від права на спадщину.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати незаконною постанову приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. від 21 вересня 2016 року № 287/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії; зобов'язати приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. видати їй свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для усунення ОСОБА_5 від права на спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому суди з'ясувавши належним чином всі обставини у справі обґрунтовано вважали, що позивачем не доведено факту невиконання відповідачем ОСОБА_5 умови заповіту від 12 червня 2015 року про участь останньої у здійсненні догляду за спадкодавцем. Виходячи із цього, суди правильно не задовольнили і решту заявлених позовних вимог ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, відхилити, рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак

Колегія суддів: