АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4911/-ц Номер провадження 22-ц/786/1708/17Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Абрамова П.С.,

суддів: Дорош А.І., Гальонкіна С.А.,

при секретарі: Радько О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2016 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Ціна позову становить 304000 гривень.

Також позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просила суд вжити заходи, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2016 року клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, - задоволено.

Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала допущена до негайного виконання.

З такими рішенням суду не погодився представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 та подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Апелянт вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що квартира , на яку накладений арешт не перебуває у власності відповідача. Також вказує на те, що позивач не позбавлена можливості повторно предявити до виконання виконавчий напис нотаріуса.

В судове засідання апелянт не зявився хоча був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи. Його представник за цивільно - правовим дорученням ОСОБА_4 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

У відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася та не повідомила суду причини своєї неявки, а причини неявки в судове засідання її представника ОСОБА_4 судом поважними не визнаються, жодних доказів про наявність іншого судового засідання за межами м. Полтави суду не надано, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, що жодним чином не суперечить вимогам закону та вимогам ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 просила забезпечити позовні вимоги про стягнення коштів за договором позики, вартість яких складає 304000 гривень, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У заяві сама позивач стверджувала, що вказана квартира належить ОСОБА_8, батьку відповідача ОСОБА_3, на прийняття спадщини після якого остання подала заяву до нотаріальної контори.

Суд, задовольняючи заяву про застосування заходів забезпечення позову, виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_8, навмисно не отримує свідоцтво про право на спадщину, а квартира виставлена на продаж з метою її реалізації.

Пленум ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз?яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З виділених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ніяким чином не реєструвала свої права що до квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора (правовий висновок ВСУ у справі № 6-2962цс16).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на вищевказану квартиру.

В ході апеляційного розгляду справи апелянтом не було надано суду жодних доказів про те, що вона не є спадкоємцем , та що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона відмовилася від її отримання.

Порушень норм процесуального чи матеріального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2016 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики судовою колегією не встановлено.

В разі наявності інших доказів апелянт не позбавлений можливості подати до місцевого суду клопотання про скасування чи змін заходів забезпечення позову.

Керуючись п. 1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_9

(підпис) ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1