Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 залишила заповіт 29.10.1989 року, яким на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно своїй доньці ОСОБА_1.

24 червня 2017 звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини як така, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено та надано лист-роз'яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що позивач не надала правовстановлюючий документ на домоволодіння.

Тому, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивач не з'явилась, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть від 30.06.1986 року серія НОМЕР_1.

Згідно з заповітом від 29.10.1980 року, посвідченим Вергунівською сільською радою та зареєстрованим за № 116, ОСОБА_2 заповіла усе своє майно ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, що рахується за нею відповідно до довідки Вергунівської сільської ради від 20.06.2017 року за № 1112.

Згідно з рішенням Вергунівської сільської ради від 12.02.2016 року № 5-2 АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою КП "ЧООБТІ" від 01.08.2017 року № 4373о станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно з висновком про визнання права власності Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 26.07.2017 року № 27 архітектурно-планувальна характеристика побудованих будівель за адресою АДРЕСА_1, що рахується за ОСОБА_2, Черкаського району Черкаської відповідає вимогам даного класу споруд.

Згідно інформації, наданої державним нотаріусом після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1- позивач по справі, заведено спадкову справу, однак відповідно до листа роз'яснення нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори від 11.08.2017 року за № 1684/0114 свідоцтво про право на спадщину не видано, тому що у неї був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння.

Відповідно до довідки Вергунівської сільської ради від 23.06.2017 року № 1130 ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично вступила в управління майном та заволоділа її особистими речами, обробляє земельну ділянку, сплачує податок на землю та комунальні послуги за вказаним домоволодінням.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину (не виключаючи предметів звичайного вжитку) одному або декільком особам, які входять або ж не входять в коло спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним або іншим громадянським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк вступила в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 526, 529, 549 ЦК Української РСР у редакції від 18.07.1963 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя: В. В. Морозов