Головуючий суду 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 428/4140/17
Провадження № 22ц/782/635/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Авалян Н.М., Дронської І.О.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2, Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.07.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2, КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені. Суд вирішив:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2 «Про розгляд припису НАЗК №42 - 03/2/17 від 21.03.2017 року про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону» №179 від 05.04.2017 року;

-визнати протиправним та скасувати наказ директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» №16-к - 00008 від 19.04.2017 року;

-поновити ОСОБА_3 з 19.04.2017 року на роботі на посаді директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго»;

-стягнути з КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 20.04.2017 року по 14.07.2017 року в розмірі 70640 грн. 70 коп.;

-стягнути з КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» в дохід держави суму судового збору в розмірі 706 грн. 40 коп.;

-допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго».

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Сєвєродонецький міський голова ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване ним рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2, КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з розпорядженням в.о. міського голови, секретаря міської ради ОСОБА_4 № 445 від 20.10.2016 року та наказу керівника КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» № 77-к від 20.10.2016 року ОСОБА_3 було призначено на посаду директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з 20.10.2016 року (том 1, а.с.10).

Із укладеного 20.10.2016 року трудового контракту від 20.10.2016 року (далі - Контракт) вбачається, що ОСОБА_3 призначається на посаду директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з 20.10.2016 року по 19.10.2017 року (том 1, а.с.38-41).

21 березня 2017 року Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) було винесено припис № 42-03/2/17 Сєвєродонецькому міському голові ОСОБА_2 про те, що за результатами виявлення порушень встановлено, що директор КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» ОСОБА_3, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права (призначений на посаду 20.10.2016 року), порушив вимоги статті 36 Закону України "Про запобігання корупції", а саме не передав належні йому підприємства та корпоративні права в управління іншій особі протягом 30 днів (до 19.11.2016 року) після призначення на посаду та письмово не повідомив НАЗК про передачу належних йому корпоративних прав, чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією.

У вищевказаному приписі НАЗК вимагало притягнути до дисциплінарної відповідальності директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» ОСОБА_3 за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» у встановленому законом порядку (том 1, а.с.54-57).

Розпорядженням Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2 № 179 від 05.04.2017 року, на виконання припису НАЗК за № 42-03/2/17 від 21.03.2017 року, зобов'язано розірвати контракт про призначення директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» від 20.10.2016 року, укладений з ОСОБА_3, та звільнити 05.04.2017 року ОСОБА_3 з посади директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» відповідно до пункту 8 статті 36 КЗпП України (том 1, а.с.39).

Наказом директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» № 16-к - 00008 від 19.04.2017 року було звільнено ОСОБА_3 з посади директора відповідно до пункту 8 статті 36 КЗпП України з 19.04.2017 року (том 1, а.с.36).

Судом встановлено та не оспорюється особами, які беруть участь у справі, що посада директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» належить до категорії посад, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із ч.ч. 1,5 ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, призначені (обрані) на посаду, в одноденний термін після передачі в управління належних їм підприємств та корпоративних прав зобов'язані письмово повідомити про це Національне агентство із наданням нотаріально засвідченої копії укладеного договору.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення встановив факт порушення ОСОБА_3 норм ч.1 ст.36 Закону України «Про запобігання корупції» (том 1, а.с.165).

Позивач, його представник або інші особи, які приймають участь у розгляді справи, рішення суду в частині встановлення вказаного факту в апеляційному порядку не оскаржили.

Разом з тим, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що вказаний факт порушення позивачем ч. 1 ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» у даному разі не міг бути підставою для його звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України в порядку накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з огляду на наступне.

У відповідності до п.8 ст.36 КЗпП України одними із підстав припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно до п.5.2 Контракту цей контракт припиняється: після закінчення терміну дії контракту; за згодою сторін; до закінчення терміну дії контракту - у випадках, передбачених пунктами 5.3 та 5.4 цього контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Відповідно до п.2.4.3 Контракту «власник» має право звільняти «керівника» в разі закінчення контракту, достроково, за вимогою «керівника», а також у випадку порушення законодавства та умов контракту.

При таких обставинах колегія суддів апеляційного суду, з огляду на положення ч.3 ст.21 КЗпП України, погоджується із висновком Сєвєродонецького міського суду, що у відповідачів були відсутні чіткі та однозначні підстави, передбачені Контрактом, для застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення

Крім того, у всякому разі, частиною 1 статті 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Разом із тим, згідно із ч.3 ст.149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Враховуючи, що у приписі НАЗК зафіксовано протиправне діяння позивача, яке не містить ознак корупції (том 1, а.с.56), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку і обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника, з огляду на фактичну відсутність заподіяння ним шкоди, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість та безпідставність застосування відповідачами відносно ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення саме у вигляді звільнення.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 самостійно здійснював певні заходи щодо позбавлення належних йому корпоративних прав ще до здійснення відповідної перевірки НАЗК (том 1, а.с.15-16).

Посилання ж апелянта на нагальну необхідність боротьби з корупцією у державі, поєднання вказаної потреби з тяжкістю вчиненого позивачем проступку, на думку колегії суддів, є безпідставним, оскільки протиправне діяння позивача, не містить ознак корупції. Також, колегія суддів зауважує, що розпорядженням Сєвєродонецького міського голови № 179 від 05.04.2017 року «Про розгляд припису НАЗК від 21.03.2017 № 42-03/2/17» зобов'язано розірвати Контракт з ОСОБА_3 та звільнити останнього 05 квітня 2017 року з посади директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України (том 1, а.с.37).

Разом із тим, наказом № 16-к-00008 від 19 квітня 2017 року керівника КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», виданим на виконання саме розпорядження Сєвєродонецького міського голови № 179 від 05.04.2017 року, ОСОБА_3 звільнений з посади директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з 19 квітня 2017 року.

Таким чином вказаний наказ № 16-к-00008 від 19 квітня 2017 року протирічить вимогам розпорядження Сєвєродонецького міського голови № 179 від 05.04.2017 року.

При цьому, відповідно до положень п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, відноситься до повноважень саме сільського, селищного, міського голови.

Крім того, наказ № 16-к-00008 від 19 квітня 2017 року підписано керівником КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» ОСОБА_5, якого було призначено на посаду директора вказаного підприємства з 06 квітня 2017 року розпорядженням Сєвєродонецького міського голови № 181 від 05.04.2017 року (том 1, а.с.20).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» ОСОБА_3 фактично було звільнено з посади з 19 квітня 2017 року, до моменту звільнення він від займаної посади відсторонений не був, а тому виконання його обов'язків в якості директора КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» завершилось з виданням наказу № 16-к-00008 від 19 квітня 2017 року, який було підписано іншим директором КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» - ОСОБА_5, призначеним на посаду директора вказаного підприємства ще з 06 квітня 2017 року.

Вказане, на думку колегії суддів, протирічить принципу правової визначеності, та є неприпустимим.

При таких обставинах суд першої інстанції, керуючись положеннями ч.1 ст.235 КЗпП України, законно та обгрунтовано прийшов до висновку про звільнення позивача без законної підстави та про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2, КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про визнання протиправним та скасування розпорядження та наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Також, з огляду на обставини справи, Сєвєродонецький міський суд у повній відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог і в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснено судом у повній відповідності до вимог діючого законодавства та з огляду на обставини справи.

Апелянтом розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу в апеляційній скарзі не заперечується.

Крім того, при ухвалені рішення у справі суд першої інстанції розподілив судові витрати у відповідності до приписів ст.88 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів апелянт суду не надав, тому судом першої інстанції постановлене правильне по суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: