Справа № 716/513/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул.Гоголя, 04 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 03.07.2014 .

В обгрунтування посилається на те, що 03.07.2014 померла його бабка ОСОБА_1 Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якого входив житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Гоголя,4 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 26.04.2010 спадкоємцем спадкового майна померлої є ОСОБА_1 Спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку в спадщині є дочка померлої ОСОБА_4, яка на спадщину не претендує , про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори.

Позивач вказує, що рішенням Заставнівського районного суду від 07.12.2016 йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_1

З метою оформлення спадщини в листопаді 2016 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися. До суду представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.07.2014 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ № 166363 від 10.11.2016 (а.с.18).

За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Кадубівці вул. Гоголя, 4 Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 26.04.2010 (а.с.19), посвідченого секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі № 43, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померла ОСОБА_1 зробила розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матеме право, заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_1 при спадкуванні за заповітом має дочка померлої ОСОБА_4

Згідно заяви, яка подана 22.08.2016 до Заставнівської нотаріальної контори ОСОБА_4 спадщину, яка залишилася після смерті матері не прийняла, не оформила і на неї не претендує (а.с.46).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що на день смерті 03.07.2014 ОСОБА_1 разом із нею ніхто не проживав, що підтверджується довідкою Кадубовецької сільської ради Заставнівського району №467 від 17.02.2017 (а.с. 20). Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 07.12.2016 ОСОБА_1 визначено додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 03.07.2014.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач 16.11.2016 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на будиноку за ОСОБА_1, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.03.2017 (а.с.44-45).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 № 69.

Із довідки Кадубовецької сільської ради (а.с. 25) вбачається, що згідно по господарської книги №5 об"єкт по господарського обліку № 0242 стр. 279, житловий будинок, що розташований в с. Кадубівці по вул. Гоголя, 4 належав померлій ОСОБА_1

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.51), технічного паспорта (а.с.47-53) житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Гоголя, 4 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_1 і збудований у 1940-1980 роках, правовстановлюючі документи на нього не видавалися.

В п. 3.3. інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що за життя ОСОБА_1 набула право власності на вказаний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_1 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.47-53).

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1268,1269,1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок загальною площею 42,00 кв.м., житловою площею 17.30 кв.м., з господарськими спорудами і будівлями, розташований вул. Гоголя, 4 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, померлої 03.07.2014 с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пухарєва О.В.