Справа №173/1190/17
Провадження №2/173/731/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням ,-
До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача ОСОБА_2, згідно якого просить усунути перешкоди у користуванні правом власності на житлове приміщення шляхом визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням: будинком АДРЕСА_1
В обґрунтування позовних вимого позивач посилається на наступне: вона є власником будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 12.02.2004 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 435.
В даному будинку зареєстровані її донька - ОСОБА_3 та діти її доньки, а її онуки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Також в належному їй будинку зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2, який перебував у шлюбі з її донькою до 07.05.2016 року.
За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 року шлюб між її донькою та відповідачем розірвано. Дане рішення набрало законної сили 07.05.2017 року. За даним рішенням судом встановлено, що ОСОБА_2, та ОСОБА_3, не проживають разом з 2015 року. Спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Тому даний факт у відповідності зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню
З моменту добровільної зміни відповідачем свого місця проживання та до цього часу її донька неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятись з реєстраційного обліку в належному їм житловому приміщенні, так як їй доводиться сплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідача, але відповідач відмовляється добровільно це зробити, висказуючи погрози на її адресу.
Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідач в судове засідання не з'явивсь, подавши заяву про відкладення розгляду справи. Проте причини неявки відповідача в судове засідання визнані неповажними. Крім того за клопотанням відповідача вже відкладався розгляд даної цивільної справи.
З'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власником будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.03.2003 року. Право власності позивачки на зазначений будинок зареєстроване КП «Верхньодніпровське БТІ», що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Відповідно до адресної довідки відповідач зареєстрований в будинку позивачки з 27.07.2010 року.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач був зареєстрований в будинку позивачки як чоловік її доньки, тобто як член сім'ї власника будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Факт не проживання відповідача в будинку позивачки підтверджується актом депутатка Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року. Згідно якого вказується, що відповідач ОСОБА_2, не проживає АДРЕСА_3 з липня 2015 року.
Крім того, рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2, та ОСОБА_3,, яке набрало законної сили, встановлено, що сторони не проживають разом з липня 2015 року. При цьому з позовом про розірвання шлюбу до суду звертався відповідач ОСОБА_2,. та сам вказував, що з липня 2015 року не проживає з ОСОБА_3 Тому факт не проживання відповідача в будинку позивачки підтверджений рішенням суду та відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Так як відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Оцінюючи досліджені вище докази, суд вважає, що факт не проживання відповідача ОСОБА_2, в житловому приміщенні, що належить позивачу більше одного року знайшов своє підтвердження.
Доказів того, що відповідач ОСОБА_2, починаючи з 2015 року намагався вселитись в будинок, що належить позивачу, та проживати там суду не надано.
Крім того судом встановлено, що відповідач не є співвласником зазначеного вище будинку.
Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та усунути перешкоди у користуванні правом власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 позивачці шляхом визнання відповідача, таким що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_3
Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином рішення суду про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_3 є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на орган, що здійснює державну реєстрацію місця проживання особи.
Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволенні та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 640.00 грн. за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені.
Керуючись ст. 10,60, 88 212,213 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням - задовольнити
Усунути перешкоди у користуванні правом власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, таким що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_3
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 640 грн., за сплачений судовий збір.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги або заяви про скасування заочного рішення, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.