Провадження №2/748/41/17
Єдиний унікальний № 748/2172/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретарів Авраменко Ю.М., Грибановської В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь (р/р 0002, в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, , місцезнаходження: 03150 м. Київ, вул. Ковпака, 29), заборгованість за договором про надання невідновлювавної кредитної лінії № 935/6-039 від 19 лютого 2007 року у розмірі 46 136, 35 долар США, 298 080 грн. 58 коп. та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 22 446 грн. 82 коп.

Вимоги мотивовані тим, що 19 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 935/6-039, відповідно якого ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредитні кошти в сумі 39 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних, з кінцевим терміном повернення 13 лютого 2022 року. Погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом усього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно п. 2.5 договору повинно віддбуватись кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом. У порушення умов договору відповідач своє забов'язання не виконувала належним чином, внаслідок чого утворився борг. Станом на 22 вересня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 46 136,35 доларів США та 298 080 грн. 58 коп., з яких: заборгованість по кредиту 26 692,92 доларів США (693 338 грн. 45 коп.); заборгованість по відсоткам 19 443,43 доларів США (505 035 грн. 71 коп.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 116 177 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 181 903 грн. 38 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повновному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та з урахуванням уточненого розрахунку просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 26 692, 92 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 10 564, 56 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 116 177, 20 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 123 585 грн. 68 коп. ( а.с. 65).

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, надав заперечення проти позову, у яких посилаючись на пропуск позовної давної давності просить відмовити у позові.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання не відновлюваної кредитної лінії (договір кредиту) №935/6-039, згідно якого ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, цільового характеру використвання грошові кошти у сумі 39 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних з кінцевим терміном повернення 13 лютого 2022 року на умовах визначених договором кредиту.

Відповідальність за неналажне виконання умов договору передбачена статтею 4 кредитного договору. У разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.5 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1.2, 3.2.2, 4.3, 5.4 цього Договору позичальник сплачує банку пеню у розмірі передбаченому у п.4.1 договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період від суми кредиту за кожний день прострочення (а.с.6 на звороті).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 2 та 3 статті 533 ЦК України передбачають, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки. (ст.611 ЦК України)

З уточненого розрахунку бунку ( а.с. 61-65) вбачається, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_3 станом на 22 вересня 2016 року становить 26 692, 92 доларів США( 693 338,45 грн.) заборгованість за кредитом, 10 564,56 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом ( 274 410, 43 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 116 177 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 123 585 грн. 68 коп.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ненатежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і строк (термін) виконання зобов'язання» (ст. ст.530, 631 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що в договорі кредиту сторони встановили як строк дії договору - до 13 лютого 2022 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним платежами до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому сплачені проценти, а також в день дострокового повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.( п. 2.5 Договору).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається

з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.І статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦКУ).

Відповідно до ст.4 кредитного договору «Відповідальність сторін» у разі не виконання відповідачем зобов'язань, визначених п.п. 3.3.2 - 3.3.13 цього договору, протягом більше п'яти днів, термін погашення всіх Траншів кредиту вважається таким, що настав та, відповідно, відповідач зобов'язаний погасити всі Транші кредиту та сплати проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (п.4.3 кредитного договору). Цій умові кредитного договору кореспондує і п. 7.4 кредитного договору.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Таким чином, оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-11 бцс 13 та від 29 жовтня 2014 року у справі 6-169цс 14 за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, які відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

З наданого позивачем первісного розрахунку заборгованості відповідача, що останній платіж на погашення заборгованості по тілу кредиту відповідач здійснив 10 жовтня 2011 року, останній платіж на погашення заборгованості по процентам відповідач здійснив 10 січня 2012 року.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Таким чином, строк погашення чергового платежу 10 лютого 2012 року, тому початок перебігу строку, з якого у позивача виникло право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, розпочався з 11 лютого 2012 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених в Інформаційному листі судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13 від 16 січня 2013 року, у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач звернувся до суду у жовтні 2016 року, тобто зі спливом позовної давності, на застосуванні якої наполягає відповідач, то у задовоеленні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Доводи позивача про те, що строк позовної давності не може застосовуватися до позовних вимог про повернення суми кредиту, оскільки строк дії договору не закінчився, грошові кошти, які були отримані позичальником у банку у тимчасове користування повністю не повернені, суд не враховує, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки перелік вимог, на які позовна давність не поширюється, зазначено у ст. 268 ЦК України і вимога про повернення позики або кредиту у даний перелік не включена, а відтак, на правовідносини, які виникли між сторонами, у тому числі і стосовно повернення отриманих у кредит (позику) грошових коштів поширюються положення ст. 257 ЦК України.

Згідно статуту ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк» з усіма правами та обовязками.

Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, відповідно до вимог ст.88 ЦПК Україним відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 88, 208, 209, 213-215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії № 935/6-039 від 19 лютого 2007 року у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_5