27.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/8559/16-ц
Єдиний унікальний номер 205/8559/16-ц
Номер провадження 2/205/689/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом,?

встановив:

16 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 17 листопада 2003 року померла її мати ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро, яке належало їй на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1980, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2276, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим № 78.

Домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро розташоване на земельній ділянці площею 1 959 кв.м. та складається з: житлового будинку А-1 (сіни 1-1 площею 7,6 кв.м., сіни 1-2 площею 2,1 кв.м., кухні 1-3 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м.), загальною площею 32,7 кв.м., житловою 15,8 кв.м., сараїв Б, В, вбиральні Г, огороджень та мощення 1.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро прийняла фактично ОСОБА_1, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищезазначеного просить встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 17 листопада 2003 року, домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1980, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2276, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим № 78, встановити факт прийняття ОСОБА_1, спадщини за законом у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року, на домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 1 959 кв.м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 32,7 кв.м., житловою 15,8 кв.м., (сіни 1-1 площею 7,6 кв.м., сіни 1-2 площею 2,1 кв.м., кухні 1-3 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м.), сараїв Б, В, вбиральні «Г», огороди № 1-3 та мощення 1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила розглянути справу у її відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила розглянути справу у її відсутність.

В судове засідання представник третьої особи Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 17 листопада 2003 року померла ОСОБА_3. (а.с. 9)

Після смерті ОСОБА_3 відкралась спадщина у вигляді у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 295681 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 матірю зазначено ОСОБА_7. (а.с. 13)

08 жовтня 1988 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Радченко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 315090. (а.с. 11)

26 червня 1993 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Сидоренко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 449247. (а.с. 14)

24 липня 2004 року помер ОСОБА_8. (а.с. 12)

Спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро прийняла фактично ОСОБА_1, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном та значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1940 року.

Згідно відповіді Комунального підприємства «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.03.2016 № 2427 станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 9 Травня, буд. 53 містяться відомості про право власності гр. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1980, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-2276, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим № 78. (а.с. 15)

За життя ОСОБА_3 було втрачено оригінал договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 9 Травня, буд. 53 від 17.06.1980.

З матеріалів спадкової справи № 105/2016 вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1. (а.с. 47 на звороті)

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання від 08 лютого 2016 року, виданою головою квартального комітету № 34 ОСОБА_10 надати інформацію про проживаючих та зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент смерті ОСОБА_3 не має можливості. (а.с. 59)

06 квітня 2016 року постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 9-го Мая, буд. 53, що належало померлій ОСОБА_3, у звязку з неможливістю встановити коло спадкоємців та відсутністю документів, які підтверджують право власності померлої на успадковане домоволодіння. (а.с. 21)

В ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 належало домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро, а також, що після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_1 проживала на день смерті у домоволодінні № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро та вступила в управління та володіння майном після смерті спадкодавиці.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України 1963 року.

Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2003 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 1963 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини.

Стаття 525 ЦК України в редакції 1963 року встановлює, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно до статті 526 ЦК України в редакції 1963 року є останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями першої черги за законом є діти, батьки та жінка (чоловік) померлого.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР в ред. 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За ЦК України 1963 року спадкуванням вважається перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) до інших осіб, які мали право спадкувати за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому відповідно до статей 548, 549 ЦК та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 р. № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту належності ОСОБА_3, померлій 17 листопада 2003 року, домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1980, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2276, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим № 78 та визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року, на домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 1 959 кв.м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 32,7 кв.м., житловою 15,8 кв.м., (сіни 1-1 площею 7,6 кв.м., сіни 1-2 площею 2,1 кв.м., кухні 1-3 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м.), сараїв Б, В, вбиральні «Г», огороди № 1-3 та мощення 1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги відносно встановлення факту прийняття ОСОБА_1, спадщини за законом у вигляді домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року не підлягають задоволенню оскільки ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину так як на час смерті матері ОСОБА_3 була зареєстрована в домолодінні № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро. У звязку з чим вісдсутні правові підстави для встановлення юридичного факту про прийняття спадщини.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 525, 529, 548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 17 листопада 2003 року, домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1980, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2276, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 23 за реєстром № 78.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17 листопада 2003 року, на домоволодіння № 53 по вул. 9-го Травня в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 1 959 кв.м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 32,7 кв.м., житловою 15,8 кв.м., (сіни 1-1 площею 7,6 кв.м., сіни 1-2 площею 2,1 кв.м., кухні 1-3 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м.), сараїв Б, В, вбиральні «Г», огороди № 1-3 та мощення 1.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко