У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

18 серпня 2017 року до Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить виділити їй у власність 1/2 частину квартири № 295, за адресою: м.Рівне, вул. Є.Коновальця, 7, телевізор «Панасонік», холодильник «ЛЖ», пральну машину «Самсунг», мякі меблі «Міраж», меблевий гарнітур «Орбіта», автомобіль марки «Опель Віваро».

19 серпня 2017 року позовну заяву було передано на розгляд судді.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн., таким чином, розмір судового збору, за подання позову про поділ майна становить 1% від ціни позову, але не менше 640 грн. та не більше 4800 грн.

Ціна позову позивачем визначена в розмірі 413893 грн., в тому числі нею зазначена вартість спірної квартири в розмірі 143349 грн.

Визначена позивачем ціна позову в частині вартості спірної квартири вочевидь не відповідає дійсній вартості.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначених розяснень убачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається позивачем з урахуванням вартості спірного майна, а не судом, за правилами встановленими п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, відповідно до якого в позовах про право власності на нерухоме майно, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

З метою встановлення дійсної вартості спірної квартири позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного нерухомого майна станом на день звернення до суду із позовом.

З огляду на викладене, позивачу слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, в позовній заяві, крім квартири, телевізора «Панасонік», холодильника «ЛЖ», пральної машини «Самсунг», мяких меблів «Міраж», меблевого гарнітуру «Орбіта», автомобіля, зазначено більше двадцяти предметів, які позивач вказує, що нею та відповідачем було придбане під час шлюбу, однак яким чином вказані предмети підлягають поділу нею не зазначено.

До позовної заяви ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила звільнити її від сплати судового збору у звязку з важким матеріальним становищем.

Враховуючи те, що позивачем не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також те, що суд має право, а не обов'язок, відстрочити, розстрочити, зменшити розмір або звільнити від сплати судових витрат та суд не має повноважень перевіряти майновий стан особи, яка подала позовну заяву, тому в задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору - слід відмовити.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху для виправлення недоліків, а саме:

-зазначити ціну позову відповідно до дійсної вартості нерухомого майна;

-долучити до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору відповідно до ціни позову;

-уточнити позовні вимоги щодо речей, які придбані під час шлюбу та не зазначені в позовних вимогах.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко