Справа № 569/3709/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи Рівненський міський відділ ВДС головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересовані особи Рівненський міський відділ ВДС головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_1 звернувся представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у якій просить суд визнати рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49756065 від 27 травня 2016 року неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49756065 від 27 травня 2016 року; зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-12973/10 від 10 січня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 19 287,05 грн., судові витрати у сумі 312,87 грн.

В судове засідання представник скаржника не зявився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності, скаргу підтримує та просить суд її задоволити.

В судове засідання представник Рівненського міського управління юстиції Відділу ДВС не зявився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив розгляду справу без їх участі і вирішити згідно чинного законодавства.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа №2-12973/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

10 січня 2011 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист, який в подальшому стягувачем був предявлений для виконання у Відділ ДВС Рівненського МУЮ. Як вбачається з відмітки у даному виконавчому листі, 01 квітня 2014 року виконавчий лист було повернуто згідно п.2.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому виконавчий лист повторно був предявлений до виконання у відділ ДВС.

З дослідженої в судовому засіданні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 травня 2016 року ВП №49756065 винесеної ОСОБА_2, старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-12973/10 виданого 10 січня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» заборгованість по кредитному договору в сумі 19287,05 грн., судові витрати в розмірі 312,87 грн., боржник ОСОБА_1 було встановлено, що згідно даних ДПС України інформація про відкриті рахунки боржника в банківських установах та джерела отримання доходів відсутні. Згідно відповіді ВРЕР ДАІ УМВС України в Рівненській області транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді Держкомзему земельних ділянок не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно не зареєстровано. За адресою, вказаною у виконавчому документі майна, належного до опису, не виявлено, про що складно відповідний акт. На підставі викладеного, виконавчий лист №2-12973/10 виданий 10 січня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області повернуто стягувачеві.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.58 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Відповідно до п.п.1.5. наказу МЮУ «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у ній боржників; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або від боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Жодним із наведених прав для виконання рішення, державний виконавець не скористався, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження, яке тривало великий проміжок часу, після його відкриття, так і не виконавши рішення суду.

Відповідно до Інструкції «Про проведення виконавчих дій» державний виконавець в ході проведення виконавчого провадження зобовязаний вжити заходи щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідних установ (Державної автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, податкової адміністрації, банків або інших кредитних установ тощо).

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Державний виконавець таких дій не вчинив.

До заходів примусового виконання рішення слід також віднести здійснення виїзду за місцем проживання боржника та проведення огляду, опису та накладення арешту на рухоме та нерухоме майно з подальшою його реалізацією. За результатами вчинених дій державний виконавець складає акт, однак дані дії примусового характеру також не були вчинені державним виконавцем.

Отже, державний виконавець поверхнево підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, крім того не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавець та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга подається в десятиденний термін з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про повернення виконавчого документа була отримана скаржником 23 лютого 2017 року, а тому скарга подана у передбачені законодавством строки.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що скарга є обґрунтованою доведеною та підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293,294,383,384 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи Рівненський міський відділ ВДС головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві задоволити.

Визнати рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49756065 від 27 травня 2016 року неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49756065 від 27 травня 2016 року.

Зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-12973/10 від 10 січня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 19 287,05 грн., судові витрати у сумі 312,87 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6