Справа № 639/2372/17
Провадження № 2/639/1350/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод», третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності на житло за набувальною давністю, суд

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод», третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності на житло за набувальною давністю, яка в подальшому була уточнена. Відповідно до уточненої позовної заяви позивачі просили суд: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру, житловою площею 63,5м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ПАТ «Харківський канатний завод».

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що їм, відповідно до виписки із протоколу №16 спільного засідання адміністрації і профкому АТ «Харківський канатний завод» від 23 жовтня 1996 року, надали кімнату 16,0 м2 і кухню 9,0 м2 в службовому будинку оздоровчого комбінату заводу.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради міста Харкова від 3 жовтня 2000 року № 78-14 було вирішено присвоїти оздоровчому комбінату «Лісова казка» поштову адресу АДРЕСА_4, яка в подальшому була змінена на адресу АДРЕСА_1.

Відповідно до Виписки із протоколу № 29 спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Харківський канатний завод» від 18 вересня 2014 року було постановлено затвердити ОСОБА_1 АДРЕСА_1 загальною площею - 63, 5 м , житлова площа - 39,4м за адресою : 61071, АДРЕСА_1 по факту тривалого проживання її та її родини на вказаній площі.

4 квітня 2015 року ПАТ «Харківський канатний завод» видав Ордер на житлове приміщення НОМЕР_1 ОСОБА_1 на право зайняття сім'єю з двох осіб житлового приміщення в квартирі за адресою 61071, АДРЕСА_1.

На теперішній час, позивачі продовжують відкрито володіти зазначеною квартирою, проте не мають можливості належним чином оформити правовстановлюючі документи на неї, оскільки ПАТ «Харківський канатний завод» не має фінансової можливості та часу виготовити технічну документацію, яка необхідна для делегування повноважень Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, а вищевказаний Департамент не може розпочати процес приватизації, в зв'язку з відсутністю необхідних документів.

Вказані обставини і вимусили позивачів звернутися до суду з вище зазначеним позовом.

05 вересня 2017 року від Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод» надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на наступне.

Так, позивачу ОСОБА_1 з її дітьми, у 1996 році, були надані житлові приміщення у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі ПАТ «Харківський канатний завод», де вона проживає та зареєстрована з 1981 року. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був виданий ордер на АДРЕСА_1, проїзд Городищенський, буд. 2, у місті Харкові, на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ПАТ «Харківський канатний завод».

Згідно з даним протоколів ПАТ «Харківський канатний завод», ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 1981 року. Але у зв'язку з тим, що зараз ПАТ «Харківський канатний завод» не має фінансової можливості передати у комунальну власність житлові квартири розташовані за адресою: м. Харків, проїзд Городищенський, буд. 2, вони не заперечують проти визнання права власності вказану у позові квартиру за позивачами.

Представникпозивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреностей від 02.02.2017 року, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В подальшому позивачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим, суд вирішив продовжити слухання справи та ухвалити рішення у їх відсутність.

Представник відповідача по справі ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності № 10/07-1 від 10.07.2017 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про визнання позову, в якій просила суд провести судове засідання за відсутності відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до виписки із протоколу №16 спільного засідання адміністрації і профкому АТ «Харківський канатний завод» від 23 жовтня 1996 року надали кімнату 16,0 м2 і кухню 9,0 м2 в службовому будинку оздоровчого комбінату заводу тимчасово до урегулювання сімейного конфлікту з розподілу житла, право на яке ОСОБА_5 має з двома дітьми, де вона проживала з 1981 року та прописана. ( а.с. 16)

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради міста Харкова від 3 жовтня 2000 року № 78-14 було вирішено присвоїти оздоровчому комбінату «Лісова казка» поштову адресу АДРЕСА_4. (а.с. 17)

У Рішенні Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 26 березня 2014 року № 204 було вирішено змінити та впорядкувати адреси об'єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова, зокрема, змінити адресу АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1. (а.с. 18)

Відповідно до Виписки із протоколу № 29 спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Харківський канатний завод» від 18 вересня 2014 року було постановлено затвердити ОСОБА_1 АДРЕСА_1 загальною площею - 63, 5 м , житлова площа - 39,4м за адресою : 61071, АДРЕСА_1 по факту тривалого проживання її та її родини на вказаній площі. (а.с. 20)

4 квітня 2015 року ПАТ «Харківський канатний завод» видав Ордер на житлове приміщення НОМЕР_1 ОСОБА_1 на право зайняття сім'єю з двох осіб житлового приміщення в квартирі за адресою 61071, АДРЕСА_1. (а.с. 21)

Як пояснив представник позивачів в судовому засіданні, позивачі самостійно намагалися оформити право власності на квартиру, у зв'язку з чим вони звернулися до ПАТ «Харківський канатний завод» із заявою про приватизацію майна, на яку була дана наступна відповідь від 11 квітня 2012 року. Будинок, який заявники бажають приватизувати знаходиться на балансі ПАТ «Харківський канатний завод» і вони не заперечують проти приватизації житла його жителями, проте для того, щоб приватизувати зайняте житло, підприємство має відновити на даний будинок втрачену технічну документацію, оформити право власності на вказану будову. Після чого ПАТ зможе делегувати Управлінню комунального майна та приватизації повноваження по приватизації житла. Вказані дії потребують значних часових та фінансових затрат, а ПАТ «Харківський канатний завод» на даний час не має фінансової можливості для здійснення всіх необхідних робіт . (а.с. 22)

Позивач ОСОБА_1 стосовно приватизації вищевказаної квартири також зверталася до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, на що їй було надано відповідь від 16.03.2017 року № 4943 відповідно до якої, приватизація займаного позивачем житла Управлінням буде можлива за умови делегування ПАТ «Харківський канатний завод» повноважень Управлінню на приватизацію житла, яке перебуває на балансі підприємства і надання документів, перелік яких зазначений в даному листі.( а.с. 23)

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом ст. 344 ЦК України визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння.

Згідно п.п. 9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:

- майно може бути об'єктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13, при вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Виняток прямо передбачено законом - це наявність між набувачем і власником договору, строк дії якого закінчився, а власник не заявив позову про витребування цього майна.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 3 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом було встановлено, що позивачі користуються квартирою АДРЕСА_1 на підставі Ордеру на житлове приміщення НОМЕР_1, виданого 4 квітня 2015 року ПАТ «Харківський канатний завод», тобто на підставі титулу, а отже норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у даному випадку, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника і тому суд приходить до висновку щодо необгрунтовоності позовних вимог та необхідності відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати не перерозподіляти.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 319, 328, 344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківський канатний завод», третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності на житло за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя В. В. Труханович