Єдиний унікальний номер 233/1059/17 Номер провадження 22-ц/775/1031/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Жданової В.С., Санікової О.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської місцевої прокуратури, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області, про зобовязання відшкодувати збитки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Костянтинівської місцевої прокуратури, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області, про зобовязання відшкодувати збитки відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року та направити справу на новій розгляд до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Судом на початку судового розгляду не витребувані матеріали з органів дізнання та прокуратури в м. Костянтинівки, які повинні бути дослідженими в суді в обовязковому порядку. Судом не досліджені документи, які підтверджують факт знаходження майна ОСОБА_1 у встановленої особи. Тому судом необґрунтовано зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження бездіяльності Костянтинівської прокуратури.

У судовому рішенні безпідставно вказано, що позивач відмовився замінити відповідача на належного відповідача. У суду відповідно до ст.ст. 33, 36, 37 и ч. 3 ст. 38 ЦПК України є право самостійного вирішення цього питання.

Вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не зясовано в повному обсязі всі обставини справи, які суд вважав встановленими та не доведені обставини які мають значення для правильного, законного та обґрунтованого вирішення справи.

Крім того, суд не встановив та не зясував чи були порушені, не визнані або оскаржені, свободи та інтереси позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суд першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача Костянтинівської місцевої прокуратури в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним телефонограми.

Представник третьої особи Головного управління державної казначейської служби України в Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним телефонограми.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явивших осіб.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене в справі судове рішення цим вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 29 серпня 2009 року в порушенні кримінальної справи по факту не повернення належного заявнику майна за ст.ст. 185, 190 КК України відмовлено у звязку з відсутністю ознак складу злочинів (п. 2 ст. 6 КПК України) (а.с. 9).

Відповідно до рахунку №237 від 16.02.2017 року вартість 4 скатів вантажних з камерою без ободної стрічки складає 10460,00 грн., вартість 4 дисків колеса на ГАЗ 3301-31010 складає 10160,00 грн. та вартість 4 скатів ВС-54 Нива складає 3520,00 грн. (а.с. 4).

Зі скарги ОСОБА_1 від 23 жовтня 2009 року видно, що він звертався до начальника УВС в Донецькі області по факту привласнення автомобільних скатів та бездіяльності органів міліції (а.с. 5).

Відповідно до листа Головного управління МВС України в Донецькій області №М-3131 від 17 листопада 2009 року ОСОБА_1 повідомлено про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Костянтинівського МВ, які припустились порушень при розгляді звернення, та матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи направлені до міжрайонної прокуратури м. Костянтинівки для перевірки обґрунтованості прийнятого процесуального рішення (а.с. 10).

Зі скарги позивача на постанову від 29.08.2009 року про відмову в порушені кримінальної справи від 15 листопада 2009 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Костянтинівського міжрайонного прокурора зі скаргою, в якій просив скасувати постанову УИМ Костянтинівського ГО УМВС України в Донецькій області від 29 серпня 2009 року, постановлену капітаном міліції ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно листа Прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 від 20 січня 2010 року ОСОБА_1 повідомлено про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та про те, що надані письмові вказівки, матеріал направлено до Костянтинівського МВ ГУ МВС України для проведення додаткової перевірки (а.с. 3).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з предявлення позову до неналежного відповідача, відмови від заміни належним відповідачем або залучення іншої особи в якості співвідповідача, а також недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Костянтинівської місцевої прокуратури про відшкодування збитків спричинених у результаті бездіяльності під час проведення досудового слідства, посилаючись на те, що ним в 2008 році на зберігання ОСОБА_4 було передано 8 автомобільних скатів, яких в серпні 2009 року за місцем проживання ОСОБА_4 не виявилося. За цим фактом ним до Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області направлено заяву. 29 серпня 2009 року винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом крадіжки або шахрайства по ст.ст. 185, 190 КК України, яку згодом скасовано. Вважає, що у звязку з бездіяльністю відповідача йому заподіяно майнову шкоду (а.с. 1-2).

З наказу №56-р від 14 грудня 2015 року Прокуратури Донецької області вбачається, що у звязку з утворенням наказом Генерального прокурора України №77ш від 23.09.2015 року місцевих прокуратур Донецької області та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних та міжрайонних прокуратур області наказано забезпечити приймання-передачу справ, документів та майна міських, районних та міжрайонних прокуратур до відповідних місцевих прокуратур (а.с. 21-23).

З повідомлення №90-4972вих17 від 26.04.2017 року та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що Костянтинівську міжрайонну прокуратуру згідно наказу Генерального прокурора України №77ш від 23.09.2015 року реорганізовано у Костянтинівську місцеву прокуратуру, яка не є юридичною особою (а.с. 49, 50-51).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і законно на виконання вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України розяснив особам, які беруть участь у справі, положення ст. 33 ЦПК України та залучив до участі у справі третю особу Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу у своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте, суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають за клопотанням позивача заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Позивач такого клопотання не заявляв.

Тому довід апеляційної скарги щодо самостійного вирішення питання про заміну відповідача є безпідставним.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо не зясування в повному обсязі всіх обставини справи, які суд вважав встановленими та не доведення обставини які мають значення для правильного, законного та обґрунтованого вирішення справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Виходячи із засад диспозитивності розгляду справи та змагальності сторін, відповідно до яких на підставі ч. 3, 4 ст. 10, ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а суд не може за власної ініціативи збирати докази, а також того, що справа в суді першої інстанції розглядалася певний час і сторонам неодноразово надавалась можливість надання доказів, з урахуванням встановлених обставин справи, вимог закону та наданих сторонами доказів, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про неповноту зясування обставин справи та не доведення обставини які мають значення для правильного, законного та обґрунтованого вирішення справи.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішення суду першої інстанції, та не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обовязки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: