У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідачів за наданні послуги з теплопостачання.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву води, яку їм постачає підприємство.

За період з 01 березня 2013 року по 31 березня 2016 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 9358 грн 92 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 суму заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 855 грн 59 коп.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року, рішення суду першої інстанції змінено.

Позов КП «Харківські теплові мережі» в частині вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 травня 2013 року по 31 березня 2016 року задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 травня 2013 року по 31 березня 2016 року у розмірі 4858 гривень 11 копійок та судові витрати у розмірі по 692 гривень 96 копійок з кожного відповідача.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог.

Збільшуючи суму належну до стягнення з відповідачів, апеляційний суд виходив із того, що відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення та підігріву води, які надає позивач, однак сплачували за ці послуги не в повному обсязі.

Згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 саме на споживача послуг, в тому числі і послуг теплопостачання та підігріву води, покладено обов'язок щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги за встановленими у передбаченому законом порядку тарифами.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо відсутності у них заборгованості.

Крім того, апеляційним судом здійснено розрахунок цієї заборгованості в межах строку позовної давності, і він становить 4858 грн 11 коп., а не 855 грн 59 коп., як зазначив в своєму рішенні суд першої інстанції.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ А.В.Маляренко