Справа № 502/1045/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.06.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, а 18.08.2017 року позивач надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлою 18.03.2003 року, а саме що остання є матірю позивача, та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлим 18.01.2015 року, а саме що останній є батьком позивача; встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області на імя «Грибенюк Ганни Іванівни»; встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 18.03.2003 року, її чоловіком ОСОБА_3, а також її сином ОСОБА_1; встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 18.01.2015 року, його сином ОСОБА_1; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051 від 06.06.2001 року, та на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463052 від 06.06.2001 року.

З позовної заяви вбачається, що 18.03.2003 року померла мати позивача ОСОБА_2, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з земельної ділянки площею 3,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 463051 від 06.06.2001 року. Разом з ОСОБА_2 на момент смерті проживали також її чоловік, батько позивача, ОСОБА_3, а також її син позивач ОСОБА_1, які фактично прийняли спадщину після її смерті.

18.01.2015 року помер батько позивача ОСОБА_3, який на день смерті постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з земельної ділянки площею 3,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 463052 від 06.06.2001 року.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті батьків, у звязку з тим, що був зареєстрований з ними та проживав за однією адресою. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батьків звернувся до нотаріальної контори для оформлення прав на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадщину.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

З державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради Кілійського району одеської області № 84 від 20.07.2000 року, вбачається, що «Грибенюк Ганні Іванівні» передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,03 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського господарства.

З свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 335153 від 18.03.2003 вбачається, що прізвище, імя, по батькові власника земельної ділянки за державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051 ОСОБА_2.

Отже, судом достовірно встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради Кілійського району одеської області № 84 від 20.07.2000 року, було допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість «Гребенюк» вказано неправильно «Грибенюк».

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

У звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав.

Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області на імя «Грибенюк Ганни Іванівни».

27.09.1962 року народився ОСОБА_4 (рос.), батьками якого записані ОСОБА_5 (рос.), ОСОБА_6 (рос.), про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 122, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1195643 від 08.10.1962 року.

Відповідно довідки № 1857/02.01.23 від 28.07.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 18.03.2003 року, є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою № 741/02.01.23 від 05.04.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті за вищевказаною адресою постійно проживав його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Дослідивши надані докази, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2, а саме що ОСОБА_2, померла 18.03.2003 року, є матірю позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3, а саме що ОСОБА_3, померлий 18.01.2015 року, є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

18.03.2003 року померла ОСОБА_2, про що 18.03.2003 року було зроблено в книзі реєстрації актів про смерть запис за № 23, що підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 335153, виданим Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області.

Згідно з довідкою № 741/02.01.23 від 05.04.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, яка померла 18.03.2003 року, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день її смерті за вищевказаною адресою постійно проживали її чоловік ОСОБА_3, а також син ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_2, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину, яка складалась із земельної ділянки площею 3,03 гектарів, розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського господарства відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року.

18.01.2015 року помер ОСОБА_3, про що 22.01.2015 року складено відповідний актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 403521, виданим 22.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області.

За життя ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463052, виданого 06.06.2001 року належала земельна ділянка площею 3,03 га, розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, передана йому у приватну власність на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради Кілійського району одеської області № 84 від 20.07.2000 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з довідкою № 741/02.01.23 від 05.04.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті за вищевказаною адресою постійно проживав його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3.

З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 16.03.2017 року № 181/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю в нього необхідних для цього документів.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, а також враховуючи наведені норми цивільного законодавства України суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051 від 06.06.2001 року, та на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463052 від 06.06.2001 року.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1262 ЦК України, ст. 126 ЗК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2, померла 18.03.2003 року, є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також ОСОБА_3, померлий 18.01.2015 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 18.03.2003 року, державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області на імя «Грибенюк Ганни Іванівни».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463051, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на земельну ділянку площею 3,03 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463055, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8