Ун. №2-п/756/93/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шевчука А.В.,

при секретарі Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію,

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він не отримував жодних повідомлень про судове засідання. Також вказував, що суд приймаючи рішення у справі взяв до уваги неналежні докази.

У зв'язку з наведеним, заявник просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву про скасування заочного рішення підтримали у повному обсязі, при цьому в пояснення наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення про виклик до суду зазначали про його отримання невідомою особою.

Представники ПАТ «Київенерго» категорично заперечила щодо скасування заочного рішення. Зазначили про належне повідомлення відповідача щодо розгляду справи та відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту та конструкції даної статті вбачається, що лише за наявності сукупності цих двох умов: «відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи» можливо стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач викликався в судове засідання шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, що підтверджено довідкою адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в м. Києві (а.с. 36).

Більше того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 через уповноважену особу поштового відправлення про виклик до суду (а.с. 40).

Згідно ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єра за адресою зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, у разі відсутності цих осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик чи повідомлення вручене їм належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином при цьому, не був позбавлений права на захист і права подати будь-які заперечення і докази на спростування позовної заяви під час розгляду справи.

Таким чином судом встановлено, що рішення було винесено без участі відповідача оскільки останній не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин.

Належність та допустимість доказів у справі судом досліджувалась в судовому засіданні при розгляді справи по суті, при цьому саме лише посилання відповідача у заяві про скасування заочного рішення на недопустимість доказів не спростовує висновків суду у цьому рішенні, які ґрунтуються на сукупності інших доказів що не поставлені під сумнів заявником.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 228, 231, 232 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шевчук