Справа № 464/2938/17
пр.№ 2/464/1009/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

30.06.2017 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою №102 будинку №4 по вул.Антонича у м.Львові. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником спірної квартири, право власності на яку набула ще у 1998 році. Крім позивача, у квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_4 як колишня співвласниця, яка у вересні 1998 року забрала з помешкання особисті речі в добровільному порядку, не проживає у спірній квартирі більше девятнадцяти років. Просить постановити судове рішення про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом, оскільки реєстрація відповідача створює їй як власнику помешкання незручності, порушує її права, в тому числі виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних платежів, які позивач змушена нести самостійно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, діючи згідно довіреності (а.с.12-15) підтримала позов та пояснила, що відповідач ще у 1998 році після відчуження житла добровільно забрала особисті речі з квартири, проживає за іншою адресою більше девятнадцяти років, імовірно за кордоном, ніколи не зверталась в правоохоронні органи стосовно чинення їй перешкод, не отримує поштову коренспонденцію. Просить позов задовольнити і врахувати, що комунальні послуги нараховуються на кількість прописаних осіб і реєстрація відповідача створює незручності позивачу.

Відповідач повторно в судові засідання (07.06.2017, 30.06.2017) не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи шляхом публікації оголошення в газеті «Високий Замок» №67 (5616) від 16-18.06.2017, котра долучена до матеріалів справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України. Власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності позивачу ОСОБА_3, що стверджується копією реєстраційного посвідчення від 27.01.1999 (а.с.7)

З довідки з місця проживання, виданої АОСББ «Сихівчани» №664 від 03.05.2017 вбачається, що у згаданій квартирі зареєстрована відповідач як дочка колишнього власника з 07.12.1990 (а.с.8).

Як вбачається з актів обстеження, складних комісією ОСББ «Сихівчани-4» від 09.09.2016, 06.12.2016, 15.03.2017 (а.с.9,10,11) за участю сусідів при виході встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 відповідач не проживає тривалий час, її особистих речей не виявлено.

Допитана судом свідок ОСОБА_5 показала, що є сусідкою позивача, ствердила, що відповідач тривалий час не проживає у помешканні, в якому зареєстрована.

Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, встановлені ст.71 цього ж Кодексу.

Враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному помешканні без поважних причин більше дев'ятнадцяти років, добровільно залишила спірне помешкання, протягом тривалого часу не несе обов'язків, пов'язаних з договором найму житла, не є членом сімї власника помешкання, не повязана спільним побутом з позивачем, не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, забрала особисті речі, а реєстрація відповідача як дочки колишнього власника порушує права позивача, створює власнику помешкання незручності.

Отже, позов слід задовольнити та визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №102 по вул.Антонича, 4 у м.Львові.

На підставі ст.ст.319, 321 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування квартирою №102 по вул.ОСОБА_6-І., 4 у м.Львові.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.Суддя: О.Ю.Горбань