Категорія 50 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Матківської М.В., Луценка В.В.,

за участю секретаря: Торбасюк О.І.,

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року ,

встановила:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він 27.06.1990 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 у Вінницькому міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1768.

В шлюбі 1991 року в них народився син ОСОБА_9, який на даний час є повнолітнім.

Перебуваючи в шлюбі він працював у Вінницькому казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві до 25.06.2013 року, отримував заробітну плату, яку витрачав на утримання своєї сімї (дружини та сина) та придбання спільного майна.

У звязку з хворобою він втратив працездатність та був вимушений звільнитись з роботи. На даний час перебуває на пенсії по інвалідності.

Вважаючи, що оскільки він втратив працездатність, постійно знаходиться у хворобливому стані, потребує стороннього догляду та проходження відновлюваної терапії, що потребує значних затрат коштів та часу, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, довічно, стягнути з ОСОБА_6 на його користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, довічно. Зобовязати ОСОБА_6 крім сплати аліментів брати участь у додаткових витратах на його утримання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь її колишнього чоловіка непрацездатного ОСОБА_5, аліменти, в розмірі 250 грн. щомісячного починаючи з 22.07.2016 року довічно. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині задоволення позову, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в їх задоволенні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_6 сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.06.1990 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у Вінницькому міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1768. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.18).

В шлюбі у них народився син ОСОБА_6 15.04.1991р.н., який на даний час є повнолітнім.

З пенсійного посвідчення позивача вбачається, що він є пенсіонером другою групи, отримує пенсію. Розмір пенсії складає 1983,72 грн. в місяць, відповідно до довідки від 22.06.2016р. №6600. (а.с. 7, 11, 21).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач є непрацездатним, йому встановлено другу групу інвалідності, а тому він має право на утримання від дружини.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначене узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України 13 квітня 2016 року по справі №6-3066цс15.

Як видно з матеріалів справи розмір пенсії позивача як інваліда II групи становить 1983,72 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2017 року 1247 грн, з 1 травня 2017 року 1312 грн.

Отже, ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до невірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому воно підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: