Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9531/13-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С..

суддів Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 березня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ПАТ «Креді ОСОБА_2» вчиняти дії, повязані із державною реєстрацією права власності квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ «Креді ОСОБА_2», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зазначає, що заборона вчиняти дії, повязані із державною реєстрацією права власності квартири АДРЕСА_1 порушує його право на звернення стягнення на зазначене майно, яке є предметом договору іпотеки, з метою погашення заборгованості по кредитному договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Так, у вересні 2013 року ПАТ «Креді ОСОБА_2» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 30.09.2008 року між АТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_2», та ОСОБА_1Б укладено кредитний договір №461р, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 22500,00 доларів США зі сплатою 14,1 % річних та строком повернення до 29.05.2016 року. В забезпечення виконання умов вказаного договору, між цими ж сторонами 30.08.2008 укладено договір іпотеки б/н, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. У звязку із невиконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 перед банком утворилася заборгованість станом на 08.12.2014 року у розмірі 27569,59 доларів США, що еквівалентно 424998,99 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача (а.с. 233-234 том 2).

В ході розгляду зазначеної справи 27.01.2017 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона не погоджується із нарахованою банком сумою, а в діях позивача вбачає ознаки протиправності, оскільки останній у грудні 2016 року надіслав СМС повідомлення на її адресу про вчинення дій по переходу права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, що міститься в договорі іпотеки.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п., п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції зазначив, що між сторонами існує спір, вид забезпечення позову є співмірним із заявленою вимогою, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Разом з тим судом не встановлено як вчинення самим позивачем дій, повязаних із іпотечним майном, може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду за його позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 березня 2017 року скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді