У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання недійсними умов договору, що обмежують права споживача,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним п. 6.16 підрозділу 6 «Відповідальність сторін» розділу 1 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк», які є публічною пропозицією до договору № 9143175, як такі, що обмежують права споживача фінансових послуг і суперечать цілям договору, та зобов'язати відповідача привести публічну пропозицію Умов до законодавства України.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23 березня 2015 року він уклав договір № 9143132 поточного (мультивалютного) рахунку з Публічним акціонерним товариством «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк»). З Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк» (із змінами і доповненнями, внесеними наказом від 05 грудня 2016 року № 331) він ознайомився на сайті банку 12 січня 2017 року. Вважає, що п. 6.16 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк» суперечить ст. 625 ЦК України, яка не передбачає змін розміру відповідальності за порушення грошового зобов'язання в договірному порядку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі з урахуванням доповнень ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судом установлено, що 23 березня 2015 року ОСОБА_2 подав до АТ «Сбербанк Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», заяву та уклав договір № 3132/840/Р (9143132) на відкриття та обслуговування поточного мультивалютного рахунку, за умовами якого прийняв Умови банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затверджені правлінням АТ «Сбербанк Росії» 16 січня 2012 року (з наступними змінами). Згідно з п. 2 цього договору підписанням договору ОСОБА_2 виразив своє повне і безумовне прийняття публічної пропозиції банку укласти договір щодо банківського обслуговування на умовах, що встановлені банком в Умовах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затверджених правлінням АТ «Сбербанк Росії» 16 січня 2012 року (з наступними змінами), які є невід'ємною частиною цього договору та розміщені на сайті банку.

Згідно з п. 9.2 підрозділу 9 розділу 1 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затверджених правлінням АТ «Сбербанк Росії» 16 січня 2012 року (з наступними змінами), які є у вільному доступі на сайті відповідача, у редакції на час підписання договору від 23 березня 2015 року № 3132/840/Р, банк має право вносити зміни до Умов шляхом оприлюднення відповідних змін (які можуть бути викладені в новій редакції Умов або які можуть бути викладені в окремих документах, якими вносяться зміни до Умов) на сайті банку не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати набуття чинності відповідними змінами. У разі, якщо банк ініціює зміну Умов, які поліпшують умови обслуговування клієнтів (а саме: розширює спектр послуг банку, що можуть бути надані клієнту та/або зменшує тарифи), то в такому випадку такі зміни набирають чинності з дати розміщення відповідної інформації на сайті банку.

Наказом від 05 грудня 2016 року № 331 внесено зміни до Умов банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк» та визначено, що нова редакція діє з 13 грудня 2016 року. Даними змінами внесено оскаржуваний п. 6.16 підрозділу 6 «Відповідальність сторін» розділу 1 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк», який передбачає, що у разі порушення банком виконання грошового зобов'язанняу розумінні ст. 625 ЦК України, банк на вимогу клієнта сплачує 0,001 % річних від простроченої суми.

До цього моменту пункт такого змісту був відсутній в Умовах банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк».

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що на момент підписання договору від 23 березня 2015 року № 3132/840/Р ОСОБА_2 погодився з умовами, які передбачали внесення змін банком в односторонньому порядку до Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затверджених правлінням АТ «Сбербанк Росії» 16 січня 2012 року (з наступними змінами).

Також суд правильно виходив із того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення умовами вищевказаного договору та його невід'ємною частиною - Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк» - принципу добросовісності, дисбалансу прав та обов'язків сторін.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного п. 6.16 підрозділу 6 «Відповідальність сторін» розділу 1 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Сбербанк», оскільки такий не суперечить ст. 625 ЦК України.

Зі змісту касаційної скарги не вбачається доводів стосовно того, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Посилання заявника в доповненнях до касаційної скарги від 12 червня 2017 року на протиправне застосування судами та надання переваги нормам ЦК України, а не Закону України «Про захист прав споживачів», є помилковим, спростовується змістом оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, доводи касаційної скарги не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання недійсними умов договору, що обмежують права споживача, за касаційною скаргою на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак