РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/439/17

Провадження № 2/700/264/17

27 вересня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Лисянської державної адміністрації, Відділу ГУ Держгеокадастру в Лисянському районі Черкаської області, Журжинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисянської державної адміністрації, Відділу ГУ Держгеокадастру в Лисянському районі Черкаської області, Журжинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 22 липня 2006 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9843 га.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач який фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.9843 га.

04 травня 1996 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 із своїм сином, а його батьком ОСОБА_2, вела із ним спільне господарство.

ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах в колективній власності КСП Агрофірма «Колос» в адміністративних межах Журжинецької сільської ради Лисянського району, Черкаської області.

Оскільки ОСОБА_2 був сином ОСОБА_3 та вони спільно проживал, то він після її смерті фактично в шестимісячний строк прийняв спадщину, так як він вступив в управління і володіння спадковим майном, але свої спадкові права на спадкове майно належним чином не оформив.

Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Відповідач представник Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач представник Журжинецької сільської ради Лисянського району, Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із телефонограмою в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач представник гловного управління Держгещкадастру у Черкаській області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із телефонограмою в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв»язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

22 липня 2006 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9843 га.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач який фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9843 га.

04 травня 1996 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм сином, а його батьком ОСОБА_2, вела із ним спільне господарство.

ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах в колективній власності КСП Агрофірма «Колос» в адміністративних межах Журжинецької сільської ради Лисянського району, Черкаської області.

Оскільки ОСОБА_2 був сином ОСОБА_3 вони спільно проживали , то він після її смерті фактично в шестимісячний строк прийняв спадщину, так як він вступив в управління і володіння спадковим майном, але свої спадкові права на спадкове майно він належним чином не оформив.

Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилась після смерті ОСОБА_2.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлення прав на спадкове майно в позасудовому порядку є неможливим.

Відповідно до приписів статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено статтею 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), що залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.05.1996 року.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської державної адміністрації, Відділу ГУ Держгеокадастру в Лисянському районі Черкаської області, Журжинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової карти платників податків- право власності на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» с. Журжинці, Лисянського району, Черкаської області в адміністративних межах Журжинецької сільської ради, Лисянського району, Черкаської області виданого згідно сертифікати серії ЧР №0310252 на ім»я ОСОБА_3, що належав ОСОБА_2, який помер 22 липня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Яценко Г. М.