Справа № 219/8389/17
Провадження №2-к/219/5/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання Комунального дочірнього виробничого унітарного підприємства «Жилищник Минщини» (Державне підприємство) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року про стягнення заборгованості за сплату комунальних послуг та пені з ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся через органи юстиції України до компетентного суду України на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року про стягнення заборгованості за сплату комунальних послуг та пені з ОСОБА_1.

Представник заявника в судове засідання не зявився.

Боржник в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, заперечень на клопотання від нього на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що відповідно до частини 5 статті 395 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності сторін, які не зявились до суду.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що за рішенням суду Мінського району Мінської області від 24 листопада 2014 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Комунального дочірнього виробничого унітарного підприємства «Жилищник Минщини» сума боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 8.994.220 рублів, з яких основний борг 3.840.679 рублів, пеня 5.153.541 рублів, та державне мито в дохід держави в розмірі 449.710 рублів.

За законодавством держави, на території якої прийнято зазначене рішення, Республіки Білорусь рішення набрало законної сили 06 січня 2015 року.

Відповідач у справі ОСОБА_1 в судове засідання у справі про стягнення заборгованості не зявився, був повідомлений про таке у відповідності до вимог міжнародного законодавства.

Відповідно до статті 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (ст. 391 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї Постанови від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» визначив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно статті 54 Мінської Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно здійснюватись примусове виконання. Суд, який розглядає клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені Договором, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Подані суду разом з клопотанням Комунального дочірнього виробничого унітарного підприємства «Жилищник Минщини» документи підтверджують наявність підстав для визнання та виконання рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року в частині стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Не прибувши у судове засідання, боржник ОСОБА_1 не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів клопотання, а отже не оспорює встановлених судом обставин.

Крім того, у відповідності до пункту 8 статті 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Рішенням суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 899 рублів 42 копійки.

На день постановлення цієї ухвали курс білоруського рубля по відношенню до гривні України встановлений Національним банком України у розмірі 136,8635 гривень за 10 білоруських рублів. Таким чином, 899,42 білоруських рублів складає 12309,78 гривень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 390, 391, 395 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання Комунального дочірнього виробничого унітарного підприємства «Жилищник Минщини» (Державне підприємство) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року про стягнення заборгованості за сплату комунальних послуг та пені з ОСОБА_1.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 25 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 (Донецька обл., м. Єнакієве, сел. Оленівка, вул. Ялтинська, буд. 2а) на користь Комунального дочірнього виробничого унітарного підприємства «Жилищник Минщини» суми боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 899 (вісімсот девяносто девять) деномінованих білоруських рублів 42 копійки, що складає 12309 (дванадцять тисяч триста девять) гривень 78 копійок за курсом Національного банку України на день постановлення цієї ухвали, які слід перерахувати на розрахунковий рахунок № 003 філіал № 614 ВАТ «АСБ Беларусбанк», код 520, 220119, м. Мінськ, вул. Карбишева, буд. 13, корп. 2, УПН 691536750, ОКПО 00.

На підставі цієї ухвали видати виконавчий лист.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С. Конопленко