Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2072/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

25.10.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.

суддів Авраменко Т.М., Кіселика С.А.

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним рішення про відмову у поновленні договору оренди землі (а.с.2-3).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с.7-8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та направити справу для розгляду в суд першої інстанції (а.с.14-15).

В судовому засіданні апеляційного суду представником ОСОБА_2 підтримано апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позов предявлено до субєкта владних повноважень, тому спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Частина перша статті 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції та підсудності (п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач, як фізична особа-орендар звернувся до Головного управління Держзгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та проектом додаткової угоди відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі», за результатами цього звернення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надано відповідь про відмову в поновленні договору, з яким позивач не погоджується.

Орендодавцем за договором оренди землі, станом на дату його укладення була Новомиргородська районна державна адміністрація Новомиргородського району Кіровоградської області, що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу Українив редакції, чинній на дату укладення договору. В силу Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258, Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 №40, Наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру №20 від 03.03.2015 та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Суд не звернув увагу на те, що предметом позову є спір щодо поновлення договору оренди землі та позивач звернувся на захист свого, як він вважає порушеного права оренди землі, захист якого здійснюється з огляду на субєктний склад учасників спору, в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою і оскільки вона перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи на новий розгляд в суд першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.311, п.2 ч.1 ст.314, ст. 315 ЦПК України , колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року, а матеріали позовної заяви повернути в той же суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_3