Справа № 303/5530/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Бисага Т.Ю.,

суддів Джуга С.Д., Собослой Г.Г.,

секретарі Чучка Н.В.,

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №15-502/307 від 22.04.2008 року в розмірі 35845,67 гривень та 358,46 гривень судового збору.

Позов мотивує тим, що 22.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №15-502/307, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 13000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних, кінцевим терміном повернення до 21.04.2011 року.

У забезпечення виконання зобовязань за даним договором, 22.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №307-1, згідно якого остання взяла на себе зобовязання відповідати перед ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по зобовязаннях ОСОБА_3, що випливають з кредитного договору №15-502/307 від 22.04.2008 року.

В звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором, судовим наказом від 17.12.2008 року в справі №2-н-2443/2008 р., задоволено вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитом у розмірі 13576,73 грн.

В звязку з подальшим ухиленням відповідачів від виконання умов кредитного договору №15-502/307 від 22.04.2008 року, за період з 26.11.2008 року по 29.07.2015 року, виникла заборгованість за договором, що становить 123123,58 грн., яка включає в себе: 16835,00 грн. прострочена заборгованість по комісіям; 9010,67 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 97277,08 грн. пеня, яку позивач з врахуванням значного її перевищення над розміром заборгованості по відсотках, просить стягнути в розмірі 10000,00 грн.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №15-502/307 від 22.04.2008 року в розмірі 35845,67 (тридцять пять тисяч вісімсот сорок пять гривень 67 копійок) гривень, яка включає в себе: 16835,00 грн. прострочена заборгованість по комісіям; 9010,67 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 10000,00 грн. пеня, з перерахуванням на рахунок №0087 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, .

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору в розмірі 358,46 (триста пятдесят вісім гривень 46 копійок) гривень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2016 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу на рішення, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів проходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, - 22.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №15-502/307, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 13000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних, кінцевим терміном повернення до 21.04.2011 року. (а.с. 11-13).

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

Як на підставу своєї апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що ним було зааявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вирішення справи по суті.

Однак, з таким колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявна Заява заперечення на позов.(а.с.43)

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує, що відповідачі заперечують позов. Також вказано, що Банк пропустив строк звернення до суду. Справу просить розглядати без участі відповідачів і провадженням закрити.

Колегією не може оцінюватись вказана заява, як така, в якій йде мова про застосування строків позовної давності. Такого прохання в ній не зазначено.

Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, в апеляційній скарзі немає.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: