Ухвала

Іменем України

08 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Великописарівської селищної ради, Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що він з 1986 року проживає та зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1).

Вказане житло отримав на підставі рішення правління колгоспу «Дружба», тимчасово. Колгосп «Дружба» був власником квартири, в якій позивач з сім'єю був зареєстрований.

В подальшому, після реформування колгоспу «Дружба» в КСП та ПСП позивач неодноразово звертався до керівництва цих підприємств та отримував довідки для реєстрації тощо.

Квартира, в якій проживав позивач з сім'єю, є однокімнатною та має житлову площу 16,8 кв.м. Як зазначає позивач, він особисто утримував житло, сплачував витрати за користування електроенергією.

Позивач зазначає, що спочатку колгосп виставляв рахунки за користування житлом, які він оплачував, а з 1988 року послуги оплачувалися за рахунок держави, оскільки дружина пішла працювати педагогом і мала пільги на оплату комунальних послуг.

В 90-х роках, як вказує позивач, він звертався до керівництва колгоспу, щоб отримати квартиру у власність, але йому пояснили, що на неї відсутні реєстраційні документи.

Крім позивача у вказаній квартирі зареєстровані члени його родини: дружина - ОСОБА_5 (з 24 вересня 1986 року), син - ОСОБА_6 (з 04 червня 2010 року), невістка - ОСОБА_7 та онука - ОСОБА_8

ОСОБА_4 вказує, що на момент пред'явлення позову строк фактичного безперервного відкритого володіння спірною квартирою позивачем складає 29 років 8 місяців, із вказаного строку володіння зарахуванню в контексті можливості набуття права власності за набувальною давністю підлягає строк давнісного володіння, починаючи з 01 січня 2001 року, який, відповідно, становить 15 років 4 місяці.

Позивач вважає, що має право на визнання за ним права власності на квартиру в порядку набувальної давності, так як з 1986 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується житлом, утримує його, підтримує в належному стані, проживає .

Крім того, позивач зазначає, що власник майна не відомий, воно набуло статусу безхазяйної речі, так як відповідно до заяви Великописарівської селищної ради реєстраційною службою Великописарівського районного управління юстиції 22 грудня 2015 року взяте на облік як безхазяйне нерухоме майно (одноповерховий будинок) АДРЕСА_1 Сумської області.

Посилаючись на те, що ПСП «Дружба» у 2015 році звернулося до Великописарівської селищної ради про взяття будинку на облік селищної ради, після чого він би мав право приватизувати квартиру, однак селищна рада відмовила його сину у приватизації, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Великописарівської селищної ради, ПСП «Дружба», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, відмовлено за безпідставністю вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, виходили з відсутності передбачених ст. 344 ЦК України обставин, зокрема: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, а також безтитульності володіння.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що судами попередніх інстанцій проігноровано посилання позивача на ст. 52 ЖК України, а також на п. 58 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, відповідно до яких для вселення до відомчого житлового фонду достатньо лише рішення адміністрації підприємства, є безпідставними, оскільки позивач відповідно до відомостей Великописарівської селищної ради на обліку на отримання житла та поліпшення житлових умов не перебував та станом на 06 травня 2016 року не перебуває.

Інші доводи касаційної скарги спростовуються встановленими по справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з рішенням правління колгоспу пр. № 7 від 05 серпня 1986 року, позивачу була надана квартира по АДРЕСА_1 для проживання тимчасово, до 01 січня 1989 року, як секретарю Великописарівського районного комітету комсомолу.

В подальшому, в протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу «Дружба» впродовж до 1993 року (включно) питання про продовження чи скасування житла наданого ОСОБА_4 не значиться.

Із будинкової книги та довідки селищної ради вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_3 з 24 вересня 1986 року.

Отже, позивач вселився до спірного жилого приміщення на підставі рішення правління колгоспу «Дружба» від 05 серпня 1986 року тимчасово, строком до 01 січня 1989 року.

Жилі будинки та житлові приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам, належать до громадського житлового фонду (ст. ст. 4 та 53 ЖК України).

За змістом ст. 53 ЖК України жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією /а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З огляду на вищевикладене, суди попередніх інстанцій обгрунтовано дійшли висновку, що саме по собі рішення правління колгоспу про надання позивачу жилого приміщення не є підставою для законного вселення в нього. Позивач отримав в користування квартиру тимчасово без відповідних правових підстав (ордеру), що виключає добросовісне володіння ним спірною квартирою.

Великописарівська селищна рада дізналася про існування цього житла у 2015 році після звернення до неї голови ПСП «Дружба» з проханням взяти будинок на баланс селищної ради.

Позивач, після сплину терміну, на який йому було надано житло (до 01 січня 1989 року) житло не звільнив, а також не надав доказів звернення до керівництва колгоспу та до селищної ради з приводу подальшого проживання, це питання не вирішувалося компетентними органами, що не може свідчити про його відкрите володіння житлом.

Згідно із технічним паспортом, що виготовлений станом на 05 травня 2015 року КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» на квартиру АДРЕСА_2, її загальна площа складає 40, 9 кв. м, жила - 16,8 кв. м, підсобна - 14,4 кв. м., корисна площа - 31,2 кв. м, у яку не включена веранда та кладова.

На генеральному плані позначені житловий будинок - А-Іж, а - прибудова, а-І - прибудова, пг - погріб, Б - сарай, № 1-3 - огорожа, ринкова вартість квартири становить 80 900 грн.

15 липня 2015 року ПСП «Дружба» звернулося до Великописарівської селищної ради з письмовим проханням про взяття на баланс селищної ради спірного приміщення.

Вказана заява була розглянута на засіданні 54 сесії 6 скликання Великописарівської селищної ради 17 вересня 2015 року і прийняте рішення про взяття на баланс селищної ради квартири, яке було скасоване 20 січня 2016 року на засіданні 4 сесії 7 скликання Великописарівської селищної ради у зв'язку з відсутністю на квартиру правоустановчих документів, державної реєстрації, а також належності земельної ділянки за вказаною адресою у приватній власності іншої фізичної особи.

З листа КП «Охтирського міського бюро технічної інвентаризації» від 25 листопада 2015 року слідує, що інвентарні справи на квартири АДРЕСА_1

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 ОСОБА_10, на підставі рішення виконкому Великописарівської селищної Ради народних депутатів від 16 вересня 1993 року № 92, рішення Великописарівської селищної ради 35 сесія 5 скликання від 30 грудня 2009 року, він є власником земельної ділянки площею 0,1233 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даний час державний акт є чинним.

22 грудня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно за зверненням Великописарівської селищної ради було прийнято рішення № 27374200 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1 та відкрита облікова справа на об'єкт нерухомого майна.

30 грудня 2015 року в газеті «Урядовий кур'єр» Великописарівською селищною радою розміщене оголошення про взяття реєстраційною службою Великописарівського районного управління юстиції 22 грудня 2015 на облік вказаного безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Великописарівської селищної ради, позивач на обліку на отримання житла та поліпшення житлових умов не перебував та станом на 06 травня 2016 року не перебуває, ордер на житлове приміщення на домогосподарство АДРЕСА_1, селищною радою ОСОБА_4 не видавався, договір найму житлового приміщення з ним не укладався, в селищній раді відсутня інформація про видачу свідоцтва про право власності ОСОБА_4 та ПСП «Дружба» на домоволодіння АДРЕСА_1, станом на 01 січня 2016 року за ОСОБА_4 обліковується земельна ділянка загальною площею 0,57 га за адресою АДРЕСА_4

Судом встановлено, що позивач має у приватній власності двоповерховий житловий будинок АДРЕСА_5 загальною площею 86,2 кв. м, жилою площею 26,8 кв. м., державна реєстрація права власності відбулася 13 серпня 2010 року.

Представником Великописарівської селищної ради суду наданий технічний паспорт, виготовлений станом на 06 квітня 2016 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз», на спірну квартиру з відміткою про те, що самочинно збудовано: приміщення - І, приміщення - ІІ, приміщення - 1, приміщення - 2; на генеральному плані /схемі/ земельної ділянки АДРЕСА_1 Сумської області є відмітка самочинно збудовано : житловий будинок «А-1ж», прибудова «а», погріб «пг», сарай «Б».

Відповідно до довідки приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» від 16 травня 2016 року за № 103, житловий будинок по АДРЕСА_6 на балансі підприємства не знаходиться.

Судом встановлено, що будь-яка технічна документація та правоустановчі документи на спірне приміщення відсутні, до того ж, як вбачається із пояснень представника ПСП «Дружба», приміщення цього будинку будувалося та використовувалося як дитячий садок.

Не зважаючи на факт реєстрації (прописки ) позивача з 1986 року, докази того, що спірне приміщення було введено в експлуатацію саме як житлове (квартира) відсутні. З комунальних зручностей приміщення має лише електропостачання.

Відсутні будь-які відомості щодо вказаного будинку і в органах БТІ.

Великописарівська селищна рада не виділяла земельну ділянку під забудову ані колгоспу «Дружба», ані позивачу по справі. Земельна ділянка за вказаною адресою має іншого власника - ОСОБА_10

Отже, спірне приміщення є самочинно збудованим та безхазяйним.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко