Ухвала іменем україни 31 травня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: закрите акціонерне товариство «Національна будівельна компанія», публічне акціонерне товариство «БТА Банк», про поділ спільної сумісної власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, та, з урахуванням його уточнень, просила на підставі ст. ст. 69-71 СК України поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом визнання за нею права власності на машиномісце НОМЕР_2, яке розташоване в паркінгу по проспекту Леся Курбаса, буд. 7-Б в м. Києві вартістю 290 000 грн, припинивши право власності ОСОБА_4 на зазначене машиномісце, визнати за останнім право власності на автомобіль «Hyinday Tucson», номерний знак НОМЕР_1, вартістю 290 000 грн, припинивши її право власності, визнати право власності ОСОБА_4 на цінні папери - облігації емітента закритого акціонерного товариства Національна будівельна компанія» (далі - ЗАТ «Національна будівельна компанія») у кількості 865 700 штук, номінальною вартістю 2 164 250 грн, які дають право обміняти їх на майнові права на об'єкт нерухомості житлове приміщення - двокімнатну квартиру за будівельною адресою секція 28-1 квартира АДРЕСА_1, загальною площею 78,7 кв.м, житловою площею - 42,5 кв.м, які ним були відчужені без згоди позивачки, стягнувши з нього на її користь 1 082 125 грн за 1/2 частини вартості зазначених паперів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня

2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, за ОСОБА_3 визнано право власності на машиномісце НОМЕР_2, площею

17,30 кв.м, яке розташоване в м. Києві в паркінгу по проспекту Леся Курбаса, буд. 7-б в м. Києві, який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, що видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 10 жовтня 2011 року, шляхом припинення його права власності.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частини цінних паперів, якими є облігації емітента ЗАТ «Національна будівельна компанія», які були придбані ОСОБА_4 за договором № НБ-0821 про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації, укладеним між

ЗАТ «Національна будівельна компанія», ОСОБА_4, товариством з обмеженою відповідальністю «Деннік» (далі - ТОВ «Деннік»), та за договором комісії № БО-424, укладеним між ОСОБА_4, ТОВ «Деннік»

06 квітня 2010 року, шляхом стягнення з ОСОБА_4 грошової компенсації у розмірі 432 850 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року скасовано рішення Святошинського районного суду м Києва від 11 грудня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини цінних паперів - облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія» шляхом стягнення з ОСОБА_4 грошової компенсації у розмірі 432 850 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ цінних паперів - облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія».

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року, залишити в силі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги про поділ цінних паперів - облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія», суд першої інстанції виходив із того, цінні папери вибули із спільної сумісної власності подружжя за укладеним без згоди позивача договором купівлі-продажу, а тому в якості компенсації за відчужене майно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина номінальної вартості цінних паперів. При цьому судом зазначено, що позивач не надавала свою згоду на укладення між відповідачем та ОСОБА_5 договору позики грошових коштів, отриманих на придбання ОСОБА_4 спірних облігацій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині поділу цінних паперів - облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія», стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації за 1/2 частини цінних паперів, та ухвалюючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 отримав у борг 650 000 грн для придбання облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія» та повернув борг шляхом передачі у власність позикодавця облігації ЗАТ «Національна будівельна компанія» вартістю 645 340 грн, а тому відсутні підстави для поділу зазначених цінних паперів та стягнення на користь ОСОБА_3 половини їх вартості.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2007 року.

На підставі договору №НБ-0821 про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації та договору комісії №БО-424 від

06 квітня 2010 року ОСОБА_4 сплатив 646 830 грн 68 коп. за

865 700 облігацій, номінальною вартістю по 01 грн за кожну, з метою набуття майнових прав на об'єкт нерухомості - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 78,7 кв.м.

Згідно копії розписки від 30 березня 2010 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 650 000 грн для придбання цінних паперів ЗАТ «Національна будівельна компанія», які зобов'язувався повернути не пізніше 30 листопада 2014 року.

24 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, за умовами якого ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 865 700 шт. облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія» за 645 340 грн.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов'язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов'язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про поділ вказаних облігацій, суд апеляційної інстанції виходив із того, що облігації були відчужені ОСОБА_5 на виконання спільних боргових зобов'язань подружжя за розпискою від 30 березня 2010 року. Однак, судом не було встановлено підстав отримання грошових коштів за вказаною розпискою, зокрема, чи отримувались вони в інтересах сім'ї, чи була згода позивача на укладення вказаного договору, а тому сам факт їх отримання у період шлюбу не може слугувати безумовною підставою для визнання зобов'язань щодо їх повернення спільними борговими зобов'язаннями подружжя.

Крім того, судом не встановлено чи надавалась згода позивача на укладення договору купівлі-продажу цінних паперів від 24 грудня 2014 року, за умовами якого ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_5 865 700 шт. облігацій ЗАТ «Національна будівельна компанія», у зв'язку із чим висновок суду апеляційної інстанції про те, що зазначений договір купівлі-продажу цінних паперів укладений на виконання спільних боргових зобов'язань подружжя за розпискою від 30 березня 2010 року є передчасним.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції неповно встановив фактичні обставини справи в частині поділу цінних паперів, у зв'язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні зазначених вимог, що відповідно до ст. 388 ЦПК України є підставою для скасування рішення апеляційного суду, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року скасувати, справу в частині вирішення позовних вимог про поділ цінних паперів передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович