Номер провадження: 22-ц/785/4313/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського району в м. Одесі, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 4 березня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що є власником житлового будинку №22 по вул. Іспанській в м. Одесі. В будинку проживає та зареєстрований син ОСОБА_6 У 2001 році з її згоди була зареєстрована в будинку відповідач ОСОБА_4 як дружина сина. У 2015 році ОСОБА_6 та ОСОБА_4 припинили сімейні стосунки, однак відповідач ОСОБА_4 не звільнила будинок, не знялась з реєстраційного обліку, продовжує в будинку проживати. Посилаючись на порушення права власності, позивач ОСОБА_3 просила визнати відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №22 по вул. Іспанській в м. Одесі, усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом виселення ОСОБА_4 з будинку (а.с.3-5).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 6 липня 2016 року позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України (а.с.34а).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 6 липня 2016 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено, визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим будинком №22 по вул. Іспанській в м. Одесі, стягнуто судові витрати (а.с.35-36).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2017 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.90).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року. постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі в справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5 (а.с.101-104).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала.

Третя особа ОСОБА_5 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надавав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року позов задоволено, визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим будинком №22 по вул. Іспанській в м. Одесі, в іншій частині вимог відмовлено, стягнуто судові витрати (а.с.115-117).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку №22 по вул. Іспанській в м. Одесі, відповідач ОСОБА_4 вселилась в будинок як член сімї ОСОБА_6, який є сином власника будинку ОСОБА_3, право користування житлом ОСОБА_4 є похідним від права користування чоловіка ОСОБА_6 Пославшись на те, що з розірванням шлюбу з ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_4 перестала бути членом його сімї, а відтак, і втратила право користування житлом в будинку. Відмовляючи в частині вимог про зняття з реєстраційного обліку, суд послався на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку.

Висновки суду щодо втрати права користування житловим приміщенням не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленим такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 9 грудня 1998 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 належить ? частка житлового будинку №22 по вулиці Іспанській (вулиця Землячки) в м.Одесі (а.с.24-25)

Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 5 травня 2010 року за реєстровим №3-515 державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 на праві власності належить ? частка житлового будинку №22 по вулиці Іспанській (вулиця Землячки) в м. Одесі (а.с.26-27).

ОСОБА_3 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул.Землячки) в м. Одесі з 18 лютого 1972 року (а.с.8-9).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 13 листопада 2004 року, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року шлюб розірвано (а.с.32).

ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул.Землячки) в м. Одесі з 11 квітня 2005 року та постійно проживає по даний час (а.с.14, 23-24).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 Даніїла Валентиновича, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20, 21).

Малолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_8 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 (вул. Землячки) в м. Одесі з народження по даний час; навчаються в школі в м.Одесі; обліковуються в КУ «Міська дитяча поліклініка №7» як такі, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_5 тощо (а.с.147,150-155).

ОСОБА_4 працює в м. Одесі (а.с.148-149).

Відповідно до положень статті 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 13 листопада 2004 року, вселилася в житловий будинок як дружина ОСОБА_6 зареєстрована в будинку з 11 квітня 2005 року постійно. Не є спірним те, що вселилася ОСОБА_4 в будинок зі згоди власника будинку, яким на той час був ОСОБА_10 (батько ОСОБА_3, дід ОСОБА_6П.), та зі згоди в тому числі й ОСОБА_3

Після того, як ОСОБА_3 стала в порядку спадкування після батьків ОСОБА_10, ОСОБА_11 власником ? частки будинку у 2008 року та ? частки будинку у 2010 році, питання втрати ОСОБА_4 права на користування житлом не поставало. Спір щодо права користування житлом виник після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (сином ОСОБА_3М.).

Тобто, єдиною підставою для визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом, в будинку, в який вона вселилася зі згоди власника та членів його сімї як член сімї ОСОБА_6 (онука бувшого власника, сина теперішнього власника), є те, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано судовим рішенням 16 лютого 2016 року.

У сенсі положень статті 405 ЦК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сімї права користування займаними приміщеннями; у разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сімї про безоплатне користування житловим приміщенням плата за користування житловим приміщенням в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (ст.162 ЖК України).

На даний час ОСОБА_4 є колишнім членом сімї власника, однак вона залишилася проживати в будинку, відтак, зберігає за собою право користування займаними приміщеннями. Більш того, в будинку проживають двоє малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6, місце проживання дітей визначається місцем проживання матері, батька. ОСОБА_4 не має іншого житла в м. Одесі. Посилання ОСОБА_12 на те, що ОСОБА_4 має звільнити будинок та зареєструватися у будинку своїх батьків, які проживають в Болградському районі Одеської області, при тому що малолітні діти залишаються проживати і бути зареєстрованими в будинку в м. Одесі, не приймаються, оскільки це є порушенням житлових прав не лише ОСОБА_4, а й її малолітніх дітей.

З огляду на викладене, підстави для визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку №22 по вул. Іспанській в м. Одесі в силу розірвання шлюбу з ОСОБА_6 відсутні. ОСОБА_3 як власник будинку не позбавлена у ситуації, що склалася, права укласти угоду про платне користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського району в м. Одесі, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2