Провадження № 2/522/7879/17
У Х В А Л А

Іменем України

«21» червня 2017 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Одеської області ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за участі третьої особи ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за вказаним позовом.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на квартиру під №4, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Пироговський, буд. 6, а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна. В обґрунтування цієї заяви представник позивача вказував на те, що предметом позовних вимог є скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_2, яким припинено право власності позивача на належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та в свою чергу право власності набуто на це майно ОСОБА_3 Наведене, на думку сторони позивача, свідчить, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на незаконне позбавлення права власності на спірне майно ОСОБА_1

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання позивача з огляду на таке.

За правилом ст.153 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, судом має бути враховано, що накладення арешту можливе тільки за умови доведеності факту належності майна відповідачу на праві власності.

Втім, як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №90257367, право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить не відповідачу, а третій особі по справі ОСОБА_3.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Втім, в порушення наведених вимог позивачем не обґрунтовано належним чином, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суду надано копію ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року по цивільній справі №522/21403/16-ц, якою вже вирішено питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на таку квартиру та заборони вчиняти будь-яких реєстраційних дій щодо неї.

Відповідно до позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд скасувати реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 35504097, державного реєстратора ОСОБА_2. Позивачем у позовних вимогах не ставиться питання про поновлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 за позивачкою ОСОБА_1, в той час коли в заяві про забезпечення позову представник позивача вказує, що в разі задоволення позову право власності на квартиру буде поновлене за позивачем.

Таким чином, представник позивача у своєму клопотанні, не заявляючи відповідного позову, фактично вимагає від суду вирішити такий позов шляхом його забезпечення відповідною ухвалою, що є неприпустимим способом захисту та ведення розгляду справи судом.

Суд не вправі у порядку забезпечення позову вирішувати питання про права, обовязки сторін, а так само про визнання або позбавлення особи сторони певного права.

Подібні висновки можуть міститися виключно в рішенні суду як в остаточному акті правосуддя щодо суті вимог усіх сторін по певній справі з приводу конкретного спору, що виник між ними та підлягає вирішенню судом за результатами його розгляду.

Таким чином, суд вважає заявлене клопотання належним чином не обґрунтованим та таким, в задоволенні якого необхідно відмовити в силу застосування його не у відповідності до тієї мети, що визначена процесуальним законом для подібного роду заходів.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, ст. ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. Погрібний

21.06.2017