Справа № 738/902/17
№ провадження 2/738/399/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Бреус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на частку в нерухомому спадковому майні, що розташоване по АДРЕСА_1. Спадкоємцями були: за законом та заповім син померлого - ОСОБА_3 та за законом дружина померлого ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4. Спадкоємцем за законом після її смерті був син - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3. Спадкоємцем першої черги за законом після його сперті є його дружина, позивач по справі - ОСОБА_1. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 де їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник Менської міської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 22 лютого 1989 року, домоволодіння в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 (голова колгоспного двору) (а.с. 15).

Згідно Рішення першої сесії сьомого скликання Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 06 листопада 2015 року вулицю Воровського перейменовано на вулицю Зарічна (а.с. 50).

З довідки виданої Феськівською сільською радою Менського району від 24.03.2017 року за № 288 вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 (з 1967 по 1996 рік, виписаний у зв'язку зі смертю), членами двору були ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с. 44).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст.. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст.. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 25.11.1996 року (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно - 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Статтею 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року та статтею 1268 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку. який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Згідно Довідки виданої виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області № 292 від 24.03.2017 року ОСОБА_2 дійсно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1. Разом з ним на день смерті проживали і були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 47).

Отже, спадкоємцями першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 в рівних часках були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 7, 9), які фактично прийняли спадщину відповідно до норм ст. 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 26.12.2001 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно - 3/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

Згідно Довідки виданої виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області № 291 від 24.03.2017 року ОСОБА_4 дійсно проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1. Разом з нею на день смерті проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 46).

Отже, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був ОСОБА_3 (а.с. 9), який фактично прийняв спадщину відповідно до норм ст. 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 01.11.2012 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно - 3/4 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 являється його дружина - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 31.08.1985 року (а.с. 9).

Згідно звіту про оцінку майна оціночна вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 18 452 грн. 00 коп. (а.с. 21-41).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальних контор із заявами про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 49).

Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на свої частки житлового будинку з надвірними будівлями, не оформили, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім'я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 197, 212- 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.А. Савченко