АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6295/17 Справа № 190/624/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення в квартиру, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення в квартиру, мотивуючи тим, що 03 листопада 2011 року, під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ними було придбано квартиру АДРЕСА_1.

Зазначав, що право власності на дану квартиру було зареєстровано по 1/2 частині за кожним з подружжя.

Вказував, що 30 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано та з того часу ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні власністю.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 змінила замки, забрала усі правовстановлюючі документи на квартиру, що є протиправним, а тому просив суд ухвалити рішення, яким вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити на підставі доводів, які в ній викладені.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнав і просив залишити її без задоволення.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстровано шлюбі з 05 жовтня 1991 року.

Від цього шлюбу вони мають дорослу доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 жовтня 2011 року, посвідченого П`ятихатською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 придбали квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Спірна квартира належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному (а.с.5,6).

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2014 року (а.с.30).

Згідно копії свідоцтва про шлюб 11 листопада 2014 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 (а.с.31).

Від даного шлюбу відповідач має малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 та має склад сімї - чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 Чоловік ОСОБА_7 проживає за вказаною адресою без реєстрації з листопада 2014 року (а.с.33).

Позивач ОСОБА_3 проживає в будинку своєї матері ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка потребує систематичного догляду в звязку з хворобою та престарілим віком, по вул.Мельнична,21 в с.Саксагань Пятихатського району Дніпропетровської області(а.с.42).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що його права власника порушені та підлягають захисту шляхом вселення у спірну квартиру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Вимогами ст.386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

За змістом ст.ст.16,386,391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, що не спростовується доводами апеляційної скарги, як і не спростовується факт порушення прав власника ОСОБА_3

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що після розірвання шлюбу між сторонами була досягнута усна домовленість про користування спірною квартирою саме відповідачкою не можуть бути прийняті до уваги.

Посилання на незалучення до участі у справі у якості третьої особи органу опіки та піклування Пятихатського району Дніпропетровської області в особі Пятихатської РДА не може слугувати підставою для скасування рішення по справі та відмови у позові, оскільки у даній категорії справ залучення органу опіки не є обовязковим.

Доводи стосовно того, що у спірній квартирі відповідач за кошти своєї родини здійснила ремонт, не може слугувати підставою для позбавлення позивача законного права користування квартирою.

Посилання на ст.47 ЖК України також не можуть бути у даному випадку прийняті до уваги, оскільки житлова площа у даній справі не виділяється.

Інші доводи апелянта, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст.263,264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_10