РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4304/16-ц

Провадження № 2/638/1187/17

30.05.2017 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського округу ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання незаконним напису приватного нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова 18.03.2016 року звернулась ОСОБА_1 з позовом до приватного нотаріуса Київського округу ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання незаконним напису приватного нотаріуса.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що19 березня 2012 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_2, вчинив виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі за № 3906, на договорі наступної іпотеки від 08 серпня 2012 року за № 1625, на підставі якого звернув стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме 4-х кімнатна квартира, загальною площею 75,9 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1., яка належить на праві власності позивачу. Крім того, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що за рахунок продажу вказаної вище земельної ділянки, приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» у розмірі: Залишок заборгованості за кредитом в сумі - 323436,49 грн.; Заборгованість за відсотками у сумі еквівалентній - 98 026,02 грн; Сума плати за здійснення виконавчого напису ТОВ «Кредитні ініціативи» - 3150,00 грн. Загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, становить: 424612,51 грн. Однак позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України.

В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання зявився, наддав суду пояснення з приводу того, що нотаріус повинен перевірити перелік документів для виконавчого напису, що є його обовязком, але нотаріус не перевіряє наявності заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року між Публічним Акціонерним товариством «БАНК КІПРУ» - та гр. ОСОБА_3 , був укладений кредитний договір за № 15/20- 1365/2012 на підстав якого банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті, що зазначено в кредитному договорі, а позичальник прийняв кредит, і зобовязується належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

У відповідності до вказаного вище кредитного договору, третя особа надала позивачу банківський кредит в розмірі 326 880,00 (триста двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят грн., 00 коп.), який останній зобовязаний був повернути до 06 серпня 2027 року включно зі сплатою щомісячних відсотків, які встановлені кредитним договором, за користування грошовими коштами.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, між ПАТ «БАНК КІПРУ» та мною08 серпня 2012 року був укладений договір поруки № 15/20-13 65/2012-П1 відповідно до якого я взяла себе обовязок солідарної відповідальності за виконання ОСОБА_3 умов договору № 15/20-1365/2012 У звязку з вищенаведеним 08 серпня 2012 року між мою та ПАТ «БАНК КІПРУ», було укладено іпотечний договір №1625 від 08 серпня 2012року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: 4-х кімнатна квартира, загальною площею 75,9 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В звязку з цим, з моменту укладання вказаних вище договорів банківського кредиту та іпотеки, позичальник до грудня місяця 2012 року належним чином та у відповідності до умов вказаних вище договорів виконував покладені на нього зобовязання, вчасно та в повному обсязі повертав частинами кредит та відсотки за його користування.

Починаючи із січня місяця 2012 року позичальник неодноразово звертався до установи банку з приводу отримання реструктуризації кредиту, відсотків за його користування та заборгованості, яка виникла внаслідок часткового не виконання грошових зобовязань за кредитним договором.

Врегулювання вказаного питання як стверджує позивач, між позичальником та третьою особою відбувалося тривалий час, однак сторони не могли ніяк дійти певного результату з приводу реструктуризації зобовязань позивача за кредитним договором, в тому числі, у звязку із реорганізацією банку -кредитора і в той час коли перемовини з банком тривали, в липні місяці 2015 року позивач отримав від Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14квітня 2015 року про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса за № 3906 виданого 19 березня 2015 року, та в якій встановлено строк на добровільне виконання виконавчого документу в термін до 21 квітня 2015 року.

19 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_2, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3906, на договорі наступної іпотеки від 08 серпня 2012 року за № 1625, на підставі якого звернув стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме 4-х кімнатна квартира, загальною площею 75,9 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1., яка належить на праві власності позивачу.

Крім того, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що за рахунок продажу вказаної вище земельної ділянки, приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» у розмірі: Залишок заборгованості за кредитом в сумі - 323436,49 грн.; Заборгованість за відсотками у сумі еквівалентній - 98 026,02 грн; Сума плати за здійснення виконавчого напису ТОВ «Кредитні ініціативи» - 3150,00 грн. Загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, становить: 424612,51 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1. ст. 1 ЦПК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації , що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.1. п. 3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 (далі -Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності до абз. 4 п. 283 вказаної вище інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно п. 3.2 Постанови, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Такого самого висновку у своїх ухвалах від 11 березня 2015 року дійшов Верховний Суд України, від 23 січня 2013 року, від 12 лютого 2014 року, від 26 березня 2004 року та від 14 травня 2014 року дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Також дані висновки узгоджуються з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Суд аналізуючи надані суду докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі оскільки на момент вчинення виконавчого напису існував спір, отже за таких умов звернення до нотаріуса та вчинення виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідає вимозі ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, Приватний нотаріус, з підстав передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», зобовязаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте вчинив, таку нотаріальну дію в звязку з чим і порушив вимоги Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського округу ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання незаконним напису приватного нотаріуса задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 19.03.2015 року за №3906, про звернення стягнення на предмет іпотеки, таким що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя