Ухвала

іменем україни

09 жовтня 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року в справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення i пiдiгрiву холодної води для потреб гарячого водопостачання, проте останні за період з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2016 року не у повному обсязі сплачували вартість наданих послуг. Загальна сума заборгованості складає 20 864,23 грн. Крім того, відповідачам нараховано 3 % річних у розмірі 375,49 грн. та інфляційні витрати у розмірі 3 682,14 грн.

Враховуючи викладене, КП «Харківські теплові мережі» просило стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 20 864,23 грн. за період з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2016 року; 3 % річних у розмірі 375,49 грн., інфляційні витрати у розмірі 3 682,14 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 8 314,47 грн. за період з 01 квітня 2013 року по 29 лютого 2016 року, 3 % річних у розмірі 375,49 грн. та інфляційні витрати у розмірі 3 682,14 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3., мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просять скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, які надає КП «Харківські теплові мережі».

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 02 грудня 1998 року № 1407 позивач є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. КП «Харківські теплові мережі» здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова, керуючись нормативно-правовими актами та затвердженими в установленому порядку тарифами.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497 та Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги.

В період з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2016 року відповідачі належним чином не сплачували вартість наданих послуг, в зв'язку з чим утворилась заборгованості у розмірі 20 864,23 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви, яка подана 25 березня 2016 року КП «Харківські теплові мережі», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за послуги з теплопостачання станом на 01 березня 2016 року в розмірі 12 582 грн., що утворилась за період з 01 липня 2011 року по 29 лютого 2016 року, а також 3 % річних у розмірі 332,72 грн., інфляційних витрат у розмірі 3 707,90 грн.

Під час судового розгляду справи відповідачами подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦПК України).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Відповідачі фактично користуються наданими позивачем послугами, проте плату за фактично надані послуги не вносять.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 27 січня 2016 року № 6-2864цс15 та від 05 жовтня 2016 року № 6-1995цс16, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, місцевий суд вірно застосував строк позовної давності та стягнув заборгованість за період з 01 квітня 2013 року по 29 лютого 2016 року.

Також судом першої інстанції наведено розрахунок при задоволенні грошової вимоги.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову частково. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та справедливим.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська