Справа № 202/1141/17
Провадження №4-с/202/16/2017
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Георгієвських Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», дії особи якої оскаржуються: державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року скаржник звернувся зі скаргою, дії особи якої оскаржуються: державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця. В обґрунтування скарги посилався на те, що 17.10.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення у справі №202/19666/13-ц за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, яким позовні вимоги були задоволені та стягнено 5 829 грн. 67 коп. збитків в порядку регресу та 229 грн. 40 коп. сплачено судового збору. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

29.09.2016 року представником ПрАТ «СК «ВУСО» було направлено до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа №202/19666/13-ц від 29.10.2014 року.

30.01.2017 року представником ПрАТ «СК«ВУСО» було отримано від Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року, яким виконавчий лист повернений стягувачу Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі того, що на думку державного виконавця, стягувачем пропущений строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Скаржник вважає дані дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 незаконними, а вищевказане повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року було винесене з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, що був чинний на дату направлення представником стягувача до ВДВС заяви про примусове виконання судового рішення у справі №202/19666/13-ц.

Просив суд: визнати незаконним та скасувати повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року, винесене державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, яким виконавчий лист по справі №202/19666/13-ц, виданий 29.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 6059 грн. 07 коп., повернений стягувачу; зобов'язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №202/19666/13-ц, виданого 29.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 6059, 07 грн., на підставі заяви про примусове виконання судового рішення від 29.09.2016 року №3399-24/ДГ, що була направлена на адресу органу державної виконавчої служби 29.09.2016 року.

Представник скаржника в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просив суд розглядати скаргу за його відсутності та задовольнити скаргу.

Субєкт, дії якого оскаржуються, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Від представника Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява про слухання скарги без участі представника та подано заперечення на скаргу на дії державного виконавця, в якому просили суд відмовити в задоволенні скарги, оскільки стягувачем було пропущено строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши докази по справі, матеріали справи № 202/19666/13-ц, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

17 жовтня 2013 року за результатом розгляду справи винесено рішення суду, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 збитків в порядку регресу в сумі 5 829 грн. 67 коп. та 229 грн. 40 коп. сплачено судового збору.

На виконання рішення суду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 29.10.2014 року було видано виконавчий лист, з яким Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ВУСО» звернулося до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області .

29.09.2016 року представником ПрАТ «СК «ВУСО» було направлено до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа №202/19666/13-ц від 29.10.2014 року, факт направлення вищевказаної заяви на примусове виконання судового рішення саме 29.09.2016 року підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та інформацією з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» ( а.с.6,7).

Повідомленням державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 12.10.2016 року виконавчий лист по справі №202/19666/13-ц, виданий 29.10.2014 року Індустріальним районним судом Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 6059 грн. 07 коп., повернутий стягувачу ПрАТ «СК «ВУСО» без виконання, у звязку з пропуском строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

На час звернення стягувача до органу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення, тобто станом на 29.09.2016 року був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606- ХІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (чинного на час надсилання до ВДВС заяви про примусове виконання судового рішення) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати свої службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на дату направлення заяви про примусове виконання судового рішення до ДВС - 29.09.2016 року) визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 вищевказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 вищевказаного Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Також ч. 2 ст. 23 вищевказаного Закону після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З відмітки на виконаному листі №202/19666/13-ц від 29.10.2014 року вбачається, що вищевказаний виконавчий лист пред'являвся до виконання та був повернутий стягувачу 29.09.2015 року. А відтак, перебіг строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у відповідності до норм ст. 253 ЦК України слід відраховувати з 30.09.2015 року.

Так, відповідно ч. 2 ст.255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Згідно ч. 6 ст. 70 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Як вказує в своїй скарзі скаржник та зазначив в своїх запереченнях представник Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виданий Індустріальним районним судом виконавчий лист №202/19666/13-ц від 29.10.2014 року предявлявся до виконання 29.09.2015 року та був повернений стягувачу, а відтак перебіг строку предявлення виконавчого листа до виконання у відповідності до норм ст.253 ЦК України слід відраховувати з 30.09.2015 року, стягувачем повторно направлено заяву про відкриття виконавчого провадження і виконавчий лист 29.09.2016 року.

З огляду на вищезазначене строк пред'явлення виконавчого листа №202/19666/13-ц від 29.10.2014 року до виконання не було пропущено.

Таким чином, суд вважає, що вищевказане повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року було винесене з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, що був чинний на дату направлення представником стягувача до ВДВС заяви про примусове виконання судового рішення у справі №202/19666/13-ц.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» N 6 від 07.02.2014р. за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відкрити виконавче провадження дії у виконавчому провадженні вправі лише державний виконавець.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скаржником строк звернення до суду не пропущено, доводи скаржника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню частково .

Керуючись: ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, Законом України Про виконавче провадження , Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 року № 14, ст.ст. 3,7, 10,11,14,210, 386-388 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», дії особи якої оскаржуються: державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково .

Скасувати повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року, винесене державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, яким виконавчий лист по справі №202/19666/13-ц, виданий 29.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 6059 грн. 07 коп., повернений стягувачу.

Зобов'язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа по справі №202/19666/13-ц, виданого 29.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 6059, 07 грн., на підставі заяви про примусове виконання судового рішення від 29.09.2016 року №3399-24/ДГ, що була направлена на адресу органу державної виконавчої служби 29.09.2016 року.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

Суддя Л.П. Слюсар