Провадження № 4-с/263/88/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанови старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ ««Родовід Банк» звернулося до суду зі скаргою на постанови старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.05.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчим провадженням № 51936393 та № 51935908 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № ДО92/АК-170.07.2 від 02.08.2007 року в розмірі 5091,82 доларів США; виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в розмірі 3441 грн. Вважають, що вищевказані постанови було винесено незаконно та передчасно, оскільки в порушення вимог чинного законодавства державним виконавцем не проведено жодних виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, які передбачені ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавчі провадження». На підставі вищевикладеного просив суд визнати дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1ОСОБА_3, що полягають у винесенні постанов про повернення виконавчих документів стягувачу неправомірними та скасувати постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Представник заявника надіслав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю та задовольнити вимоги скарги.

Представник Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Центральному ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебували виконавче провадження № ВП 51936393 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № ДО92/АК-170.07.2 від 02.08.2007 року в розмірі 5091,82 доларів США; виконавче провадження № 51935908 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в розмірі 3441 грн.

16.05.2017 року по обом вищевказаним виконавчим провадженням старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 були винесені постанови про повернення стягувачу виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку у відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу, тощо.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів з метою своєчасного, повного і неупередженого виконання рішення суду, а оскаржувані ПАТ «Родовід Банк» постанови про повернення виконавчого документу стягувачу винесені передчасно. На спростування своєї бездіяльності державним виконавцем суду не надано жодних обґрунтованих пояснень та не представлено жодного належного доказу.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «Родовід Банк» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 131, 210, 211, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанови старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувану задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.05.2017 року № ВП № 51936393 та постанови від 16.05.2017 року № ВП № 51935908.

Постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.05.2017 року № ВП № 51936393 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № ДО92/АК-170.07.2 від 02.08.2007 року в розмірі 5091,82 доларів США - скасувати.

Постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.05.2017 року № ВП № 51935908 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в розмірі 3441 грн. - скасувати.

Зобовязати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного та повного виконання виконавчого листа № 2/263/3317/2013 від 01.11.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 06.02.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Г.Васильченко