РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/7730/17

Провадження № 2/643/4389/17

03.10.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.

за участю секретаря Стальмакової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити режим окремого проживання між ним та відповідачем ОСОБА_2 з 20 жовтня 2016.

В обгрунтування позову зазначив, що він та відповідач зареєстрували шлюб 18 червня 2016 в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис за № 897. В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька - ОСОБА_3. Сторони мешкали разом і до шлюбу в квартирі батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1. Сімейні відносини не склалися з самого початку через сварки та скандали, які безпідставно вчиняла відповідач. Відповідач ще до пологів з 20 жовтня 2016 пішла з квартири батьків позивача і з того часу вони мешкають окремо. Донька проживає разом з відповідачем. З цього часу позивач бачився з донькою декілька разів і ці візити призводили до скандалів з боку відповідача та її матері. На даний час у зв'язку з тим, що доньці менше одного року, позивач не може розірвати шлюб з відповідачем, хоча сторони не бажають проживати разом. З часу окремого проживання, позивач добровільно сплачує відповідачу аліменти на утримання дитини, надсилаючи їх поштовими переказами.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Крім того, додатково зазначив, що вони мешкали разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 з березня 2016 року до жовтня 2016 року. Після пологів, відповідач переїхала від позивача та стала проживати разом зі своєю матір'ю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову частково, зазначивши, що проживала разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 до 01.11.2016. З квартири за вищевказаною адресою відповідач виїхала 15.11.2016 року, коли поїхала до пологового будинку. Після пологів поїхала жити до своєї матері. В період з 15.02.2017 по 01.04.2017 включно вони з позивачем проживали разом. В період з 02.04.2017 по 15.04.2017 проживали з позивачем окремо. З 15.04.2017 по 26.05.2017 включно вони з позивачем проживали разом. Після цього, вони проживають окремо з позивачем.

Позивач в судовому засіданні не оспорював зазначені відповідачем обставини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.06.2016 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис за № 897, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1.

Згідно Повторного Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 466202, виданого 20.01.2017 Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 1512, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_3.

Відповідно до ст.119 СК України, подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Разом з тим ст.120 СК України встановлено, що режим окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов'язків.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 СК України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Як зазначила в судовому засіданні відповідач та це не заперечувалось позивачем, відповідач проживала разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 до 01.11.2016. З квартири за вищевказаною адресою відповідач виїхала 15.11.2016 року, коли поїхала до пологового будинку. Після пологів поїхала жити до своєї матері. В період з 15.02.2017 по 01.04.2017 включно вони з позивачем проживали разом. В період з 02.04.2017 по 15.04.2017 проживали з позивачем окремо. З 15.04.2017 по 26.05.2017 включно вони з позивачем проживали разом. З 26.05.2017 сторони проживають окремо.

З часу фактичного припинення спільного проживання сторін і на час розгляду справи судом сторони не поновили спільного проживання.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині встановлення режиму окремого проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований шлюб між якими 18.06.2016, з 27.05.2017.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 209-218, 174 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований шлюб між якими 18.06.2016 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 897 з 27.05.2017.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Поліщук