Номер провадження: 22-ц/785/6334/17
Номер справи місцевого суду: 520/2834/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» про скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» - Ковалишин Олесі Степанівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року,

встановила:

07.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду та посилаючись на те, що його права власності на садовий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 та який складається з садового будинку загальною площею літ. «А» - 212,5 кв. м, у тому числі житловою площею 74,8 кв. м, №1-4 огорожі, розташованого на земельній ділянці - 0,0296 га власної землі, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 11.07.2005 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів, кадастровий номер НОМЕР_1, та право власності на який підтверджено заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року обмежуються через ухвалення державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» Драгомир Тетяни Юріївни з індексним номером 31608702 щодо внесення 06.10.2016 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису з реєстраційним номером 101 про реєстрацію вказаного об'єкта нерухомості із відмінними технічними характеристиками, що унеможливлює реєстрацію права власності позивача на підставі вказаного правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказував на те, що 28.12.2009 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна» на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси №2-7197/2009 від 03.12.2009 року було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вказаний садовий будинок, реєстраційний № 11167249. У наступному, 28.09.2016 року, вказане заочне рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача, було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області, та у зв'язку з цим державним реєстратором було скасовано запис про право власності позивача р.№16623399 до майна - спірного садового будинку, до якого було відкрито розділ за р.№101 (що було перенесено з реєстру КП «ОМБТІ та РОН», та який у такому реєстрі значився за №11167249).

У наступному, після набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року №520/9563/15-ц про визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора за реєстрацією свого права власності. Однак державний реєстратор відмовив у проведенні державної реєстрації права власності посилаючись на те, що вказані у правовстановлюючому документі - рішенні суду відомості не відповідають відомостям, що містяться у розділі реєстру прав власності, що відкритий до кореспондуючого майна та якому присвоєно р.№ 101, що унеможливлює проведення державної реєстрації майнових прав позивача за таким рішенням суду.

При цьому відкрити новий розділ для реєстрації вказаного майна відповідно до чинного законодавства неможливо, та таким чином оскаржуване рішення державного реєстратора порушує майнові права позивача, а з такого позивач просив суд скасувати зазначене рішення державного реєстратора та зобов'язати суб'єкта державної реєстрації внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію зазначеного об'єкта нерухомого майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Драгомир Тетяни Юріївни з індексним номером 31608702 щодо внесення 06.10.2016 року о 09:52:41 годин до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису з реєстраційним номером 101 про реєстрацію в об'єкта нерухомого майна - садового будинку загальною площею 276,1 кв.м., житловою площею 94,4 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано суб'єкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію об'єкта нерухомого майна - садового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та складається з садового будинку, загальною площею літ. «А» - 212,5 кв. м, у тому числі житловою площею 74,8 кв. м, №1-4 огорожі, право власності ОСОБА_2 на який підтверджено заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року по справі №520/9563/15-ц.

Не погоджуючись із рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся представник відповідача ДП «Центр обслуговування громадян» - Ковалишин О.С., в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та постановити ухвалу про закриття провадження по справі.

Вимоги апеляційної скарги Ковалишин О.С. обґрунтовує тим, що даний спір є публічно-правовим, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того зазначила, що не вірно визначено відповідача по справі, оскільки ДП «Центр обслуговування громадян» - юридична особа, яка самостійно відповідає за свої зобов'язання та не має права втручатися в діяльність державного реєстратора прав на нерухоме майно при прийнятті рішення. Окрім того підприємство не вправі внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію об'єкта нерухомого майна, оскільки не наділено такими повноваженнями відповідно до Закону. Також Ковалишин О.С. звертає увагу на те, що суд першої інстанції через неналежне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи позбавив останнього права на участь у справі та в порушенні законодавства видав позивачу оскаржуване рішення з відміткою про набрання ним законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того що, спір є цивільно-правовим.

Однак, вирішуючи спір районний суд не врахував наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 року пунктом 3 суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ДП «Центр обслуговування громадян» з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - садового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та складається з садового будинку, загальною площею літ. «А» - 212,5 кв. м, у тому числі житловою площею 74,8 кв. м, №1-4 огорожі, на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року по справі №520/9563/15-ц, проте державним реєстратором винесено рішення про відмову у державній реєстрації у зв'язку з наявними розбіжностями щодо заявленого та вже зареєстрованого об'єкта, що позбавляє, можливості проведення державної реєстрації речових прав.

Так, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року по справі №520/9563/15-ц за позивачем було визнано право власності на садовий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1; який складається з садового будинку загальною площею літ. «А» - 212,5 кв. м, у тому числі житловою площею 74,8 кв. м, №1-4 огорожі, розташованого на земельній ділянці - 0,0296 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 11.07.2005 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів, кадастровий номер НОМЕР_1. Рішення набрало законної сили 15.12.2015 року.

Разом з тим Державний реєстратор у оскаржуваному рішенні посилається на наявність розбіжностей відомостей державного реєстру прав власності на об'єкт нерухомого майна, та відомостей про такий об'єкт, що вказані у рішенні суду №520/9563/15-ц, та відповідно на п.18 та п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, та ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких у зв'язку з наявними розбіжностями щодо заявленого та вже зареєстрованого об'єкта нерухомості,можливість проведення державної реєстрації речових прав відсутня.

Колегіє суддів встановлено, що право власності відновлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року, яке ніким не оспорюється, право власності ніхто заперечує, при цьому рамках даної справи позивач просить скасувати рішення державного реєстратора ДП «Центр обслуговування громадян» Драгомир Т.Ю. з індексним номером 31608702 щодо внесення 06.10.2016 року о 09:52:41 годин до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису з реєстраційним номером 101 про реєстрацію в об'єкта нерухомого майна - садового будинку загальною площею 276.1 кв.м., житловою площею 94.4 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зобов'язати суб'єкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію в об'єкта нерухомого майна - садового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та складається з садового будинку, загальною площею літ. «А» - 212,5 кв. м, у тому числі житловою площею 74,8 кв. м, №1-4 огорожі, право власності ОСОБА_2 на який підтверджено заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02.12.2015 року по справі №520/9563/15-ц.

Отже з огляду на те, що у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно рішення державного реєстратора, прийняті в межах реалізації повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно, наданих йому Законом України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то спір є публічно-правовим, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки колегії суддів підтверджуються тим, що спір між тими самими сторонами з того самого предмету є предметом розгляду Вищого адміністративного суду України, справа № 815/5474/16.

Колегія суддів в судовому засіданні відхилила клопотання ОСОБА_5 про повернення апеляційної скарги у зв'язку з несплатою апелянтом судового збору у повному обсязі, оскільки це спростовується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 23.06.2017 року (а.с.164) та від 28.07.2017 року (а.с197) про сплату судового збору у встановленому розмірі.

Таким чином, з огляду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.05.2017 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 209, 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» - Ковалишин Олесі Степанівни - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» про скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева