У Х В А Л А

іменем України

"31" жовтня 2017 р. Справа153/1512/16-ц

Провадження6/153/28/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Сарафімовської Т.О.

розглянувши подання головного державного виконавця Ямпільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1. Вказав, що на виконанні у Ямпільському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчі листи від 10.01.2017 про стягнення із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 900 (девятсот) гривень, щомісячно, починаючи із 02.12.2016 і до досягнення донькою повноліття та стягнення із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_2 утримання у твердій грошовій сумі 300 (триста) гривень, щомісячно, до досягнення донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, тобто, до 17.09.2018. Заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до повного виконання ним судового рішення, посилаючись на те, що постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Заборгованість по аліментах станом на 01.10.2017 складає 10200 гривень. Під час виконання рішень суду встановлено, що згідно інформації майно для боргових зобовязань та кошти у боржника відсутні, боржник ухиляється від виконання заборгованості по аліментах не сплачує.

Головний державний виконавець відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4, який діє на підставі доручення вих..№13740/15.23-25 від 31.10.2017 подання підтримав, про що надав суду заяву від 31.10.2017 за вх..№7032 із клопотанням справу розглянути без його участі.

Відповідно до ст.377-1 ч.2 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом ухвалено про задоволення заявленого клопотання державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання, такий розгляд справи не порушує прав та інтересів державного виконавця або будь-яких інших осіб.

Із досліджених доказів, а саме копії постанови про відкриття виконавчого провадження встановлено, що 06.02.2017 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №153/1512/16-ц, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 27.02.2017. Із копії виконавчого листа від 27.01.2017 встановлено, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 900 (девятсот) гривень, щомісячно, починаючи із 02.12.2016 і до досягнення донькою повноліття. Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження встановлено, що 06.02.2017 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №153/1512/16-ц, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 27.02.2017. Із копії виконавчого листа від 27.01.2017 встановлено, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 утримання у твердій грошовій сумі 300 (триста) гривень, щомісячно, до досягнення донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, тобто, до 17.09.2018. Із копії акту державного виконавця від 25.10.2017 встановлено, що боржник ОСОБА_1 в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області не проживає, виїхав не повідомивши куди, місце знаходження його не відоме. Із копії розрахунку по аліментах, виданого Ямпільським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області вих..№13699/15.23.-25 від 30.10.2017 встановлено, що заборгованість по аліментах за ОСОБА_1 становить 10200 гривень. Із копії відповідей ПФУ від 27.10.2017 встановлено, що ОСОБА_1 за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює та пенсії не отримує.

Головним державним виконавцем у цьому провадженні не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України.

Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

В матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що боржник отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження відносно нього та повідомлений у встановленому порядку про можливість добровільного виконання судового рішення. Відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення. Вказані в поданні державним виконавцем обставини про необхідність обмеження права ОСОБА_1 у виїзді за кордон не ґрунтуються на вимогах закону та не є підставою вважати, що він ухиляється від виконання судових рішень або може виїхати за кордон саме з метою ухилення від виконання судового рішення. Доводи головного державного виконавця про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення є лише його припущенням, не підтвердженим жодним доказом.

Крім цього, головним державним виконавцем не надано доказів про витребування відомостей про наявність у боржника закордонного паспорту чи даних про можливість ОСОБА_1 вибути за межі України, що свідчить про неповноту вчинених виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Неповнота вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання боргових зобов'язань, дає підставу суду вважати недоведеними обставини, на які головний державний виконавець посилається у своєму поданні.

Оскільки заявником не надано суду переконливих та достовірних доказів на підтвердження його вимог, суд вважає подання необґрунтованим і має підстави відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.5, 8, 10, 11, 60, 208, 212, 213, 214, 215, 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА