Справа №705/4495/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 жовтня 2017 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. В якості відповідача в позові вказана ОСОБА_2.

В позові ставиться питання:

«…1. Прийняти позов та відкрити провадження по справі.

2. Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок 48, розташований по вул. Малофонтанній у м. Умані Черкаської області а саме: приміщення - 1-2 площею 11,1 кв.м., приміщення - 1-1 площею 3,6 кв.м., приміщення - 1-3 площею 5,8 кв.м., приміщення - 1-4 площею 9,6 кв.м., приміщення - 1-5 площею 17,0 кв.м., приміщення - 3-1 площею 7,0 кв.м., приміщення - 3-2 площею 17,0 кв.м., приміщення - 3-3 площею 14,1 кв.м., приміщення - 3-4 площею 4,8 кв.м. приміщення - 3-5 площею 3,1 кв.м., приміщення - 3-6 площею 9,0 кв.м. і площею 6,3 кв.м. в житловому будинку А, прибудова «а», прибудова «аі», прибудова «а2», прибудова «аЗ», веранда «а4», загальною площею 106,4 кв.м., та житловою площею 55,7 кв.м., з надвірними спорудами: погріб літ.»Д», ворота з хвірткою №3, та житловий будинок «В», прибудова «в», загальною площею 130,1 кв.м., та житловою площею 53,6 кв.м., стінка підпірна № 5, яке належить мені на праві приватної власності.

3. Виділити мені в натурі майно що належить мені на праві спільної часткової власності, саме 13/20 частини будинку № 48, що знаходиться по вул. Малофонтанній у м. Умані Черкаської області, а саме: приміщення - 1-2 площею 11,1 кв.м., приміщення - 1-Іплощею 3,6 кв.м., приміщення 1-3 площею 5,8 кв.м., приміщення - 1-4 площею 9,6 кв.м., приміщення - 1-5 площею 17,0 кв.м., приміщення -3-1 площею 7,0 кв.м., приміщення - 3-2 площею 17,0 кв.м., приміщення -3-3 площею 14,1 кв.м. приміщення - 3-4 площею 4,8 кв.м. приміщення - 3-5 площею 3,1 кв.м. приміщення - 3-6 площею 9,0 кв.м. і площею 6,3 кв.м. в житловому будинку А, прибудова «а», прибудова «al», прибудова «а2», прибудова «аЗ», веранда «а4», загальною площею 106,4 кв.м., та житловою площею 55,7 кв.м., з надвірними спорудами: погріб літ.»Д», ворота з хвірткою №3 в розмірі 1/1 частки, та житловий будинок «В», прибудова «в», загальною площею 130,1 кв.м., та житловою площею 53,6 кв.м., стінка підпірна № 5 в розмірі 1/1 частки…».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання та повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, що стосується змісту позовної заяви.

Так, в позовній заяві, щодо вимог, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності (з врахування предмету та підстав позову), не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ст. 119 ЦПК України.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини. Тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому мова йде лише про посилання на відповідні докази в тексті позовної заяви згідно з положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..». Що стосується безпосереднього надання доказів, то позивач може їх подати у строки відповідно до положення ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до ст. 358 ЦК України володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 ЦК, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» при вирішенні прав про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже наслідки поділу та виділу спільного майна, а саме припинення права спільної власності, є однаковими.

Таким чином, з зазначеного випливає те, що виділ майна є позовною вимогою майнового характеру.

Також відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового та немайнового характеру. У вказаній позовній заяві не зазначена ціна позову з якої повинен бути сплачено судовий збір та не надані документи, які б підтверджували ціну позову. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Зі змісту позовної заяви та квитанції доданої до позовної заяви № 0.0.873229116.1 від 18.10.2017р., вбачається, що позивач сплатив судовий збір за подачу позову немайнового характеру в сумі 640 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (640 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (8000 гривень).

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень).

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Встановити строк для усунення недоліків до 27 жовтня 2017 року.

У разі не виконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко