Справа № 333/3555/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2017р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -
У червні 2017 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2016 р. визнано протиправними дії УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району щодо недоплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2016 р. Стягнуто з УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району, на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 р. в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплачених сум.
Позивач зазначає, що на теперішній час постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2016 року не виконана у зв'язку з постійними відмовками УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району щодо розрахунку конкретної суми недоплаченої допомоги до 5 травня за 2016 рік. Вказані протиправні дії тривають вже більше ніж рік (з моменту виявлення позивачем порушення права та часткової виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, а саме з 05 травня 2016 року і до сьогодні).
Також, позивач зазначає, що протиправними діями УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району позивачу спричинено моральну шкоду, яка виражається у погіршенні здоров'я через переживання, які викликані неможливістю тривалий час отримати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у повному, встановленому законом розмірі. З'явилися приступи головного болю, почав різко підвищуватись тиск, постійно перебуває у пригніченому настрої.
Також позивач часто дратується, що призводить до погіршення відносин з рідними, а також оточуючими людьми. Завдана моральна шкода також полягає у моральних стражданнях та переживаннях у зв'язку з порушенням конституційних прав та гарантій щодо отримання гарантованих законом виплат, а саме належної щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, необхідності відстоювати в судах своє право. У вказаних протиправних діях позивач вбачає глузування з нього з боку УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району та відчуття всесильності та безкарності органів державної влади, що завдає ОСОБА_1 моральних страждань, оскільки він вимагає лише того, що гарантовано йому Законами України.
Позивач вважає, що протиправні дії УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району завдали йому моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачення додаткових зусиль на відновлення його порушеного права.
У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з Державної казначейської служби України моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в останній, просив суд задовольнити позов.
Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2016 року визнано протиправними дії УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району щодо недоплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2016 р. Стягнуто з УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району, на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 р. в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплачених сум.
Позивач, як на підставу позовних вимог, посилається на положення ст. ст. 48,56 Конституції України, а також на ст. ст. 1173 та 1174 ЦК України щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною другою п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.
Відсутність хоча б однієї складової виключає обов'язок по відшкодуванню шкоди.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами.
Разом з тим, позивач не надав належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження висновку, що йому заподіяно шкоду, він поніс моральні страждання та не довів наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні, розрахунок грошової суми компенсації.
У зв'язку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 212-214 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя А.І. Боровікова