Справа №359/3242/17
Провадження №2/359/1587/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 24 грудня 2004 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 визнають позов та не заперечують проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 24 грудня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений актовий запис №515. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії I-БК №260051 від 24 грудня 2004 року (а.с.9).

5 січня 2005 року у них народились сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а 6 червня 2009 року - син ОСОБА_6 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК №006105 від 1 червня 2005 року, серії 1-ОК №006104 від 1 червня 2005 року та серії 1-ОК №133254 від 30 червня 2009 року (а.с.16-18).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Встановлено, що ОСОБА_1 предявив вимогу про розірвання шлюбу. З квитанції (а.с.1) вбачається, що за предявлення такої вимоги він сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 24 грудня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений актовий запис №515, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7