Справа № 344/5836/17
Провадження № 2/344/2541/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №40 по вул. Сорохтея, 9 в м.Івано-Франківську,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №40 по вул. Сорохтея, 9 в м.Івано-Франківську. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1998 року він є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, однак, відповідачка три роки і шість місяців не проживає у вказаній квартирі, не виконує обовязки члена сімї, повязані з утриманням та оплатою житла. Особистих речей відповідача у зазначеній квартирі немає. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 30).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась повторно, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час судового слухання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31-34).

З урахуванням положень ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном, внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1998 року позивачу на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія №02-02/1290 від 03.05.2017 року та копії будинкової книги для прописки громадян від 20.06.1998 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с. 9-12, 18).

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 з 2014 року не проживає (а.с. 35, 36).

Позивач вказує, що реєстрація гр. ОСОБА_2 у його квартирі, яка насправді там не проживає, не надає коштів на утримання майна, перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, 1/4 частка якої належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 створює перешкоди у здійсненні ним права власності вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №40 по вул. О.Сорохтея, 9 в м.Івано-Франківську, так як, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

А тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №40 по вул. Сорохтея, 9 в м.Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом, а саме квартирою №40 по вул. О.Сорохтея, 9 в м.Івано-Франківську. Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - на користь стягувача Державної судової адміністрації України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУДКС України в м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 640 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.