КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1215/13-ц
Провадження № 4-с/488/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю заявника ОСОБА_2,

та представника заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця, -

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із даною скаргою на постанови державного виконавця Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ, в обґрунтування якої зазначив, що у січні 2016 року він дізнався про те, що на підставі постанови державного виконавця Корабельного ВДВС на нього був накладений штраф у розмірі 1 549 грн., через що з його пенсії проводяться утримання у розмірі 20 % . Заявник зазначив, що після цього він отримав копії відповідних постанов про накладення на нього штрафів як на боржника у виконавчому провадженні.

Посилаючись на неправомірність вказаних постанов і те, що йому нічого не було відомо про наявність виконавчого провадження, ОСОБА_2 просив скасувати постанови Корабельного ВДВС ММУЮ про накладення на нього штрафів у сумі 1 549 грн., та повернути йому стягнуті за цими постановами грошові кошти.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги мотивуючи це тим, що заявник по даній справі ОСОБА_2 був боржником у виконавчому провадженні, та не виконав рішення суду. Внаслідок цього виконавче провадження було закінчено за п. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», і за невиконання рішення суду відносно боржника були винесені декілька постанов: про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн., про стягнення штрафу у розмірі 170 грн.. про стягнення штрафу у розмірі 340 грн., та виведені в окремі виконавчі провадження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.01.2014 р., яке було залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 09.04.2014 р., був задоволений позов Адміністрації Корабельного району Миколаївської області до ОСОБА_2, і останній був зобов'язаний звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану поряд із квартирою № 10 по пр. Корабелів 12-А в м. Миколаєві, шляхом зносу за власний рахунок самовільно побудованої прибудови капітального типу до вказаної квартири.

В подальшому Корабельним районним судом м. Миколаєва був виданий відповідний виконавчий лист, який був пред'явлений стягувачем до виконання до Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ.

Постановою державного виконавця зазначеного відділу ДВС від 19.08.2014 р. за цим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 44417140 про зобов'язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану поряд із квартирою № 10 по пр. Корабелів 12-А в м. Миколаєві, шляхом зносу за власний рахунок самовільно побудованої прибудови капітального типу до вказаної квартири.

Судовим розглядом встановлено, що державний виконавець у межах цього виконавчого провадження направляв вимогу боржнику щодо виконання виконавчого документа та здійснював неодноразові виходи за місцем виконання, однак боржник ОСОБА_2 не виконав зазначене рішення суду.

У судовому засіданні заявник не заперечував того, що він не виконав рішення суду, і посилався на відсутність коштів для цього.

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця від 17.10.2014 р. вказане виконавче провадження було закінчено за п. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (виконання неможливо без участі боржника). За невиконання боржником виконавчого документа, відносно нього були винесені декілька постанов, зокрема, постанова від 27.08.2014 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. (виконавче провадження № 45163381); постанова від 27.08.2014 р. про стягнення штрафу у розмірі 170 грн. (виконавче провадження № 45163476) та постанова від 17.10.2014 р. про стягнення штрафу у розмірі 340 грн. (виконавче провадження № 45163558).

У зазначених виконавчих провадженнях 23.03.2015 р. державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_4 були винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату (інші доходи) боржника та постанова про звернення стягнення на доходи боржника від 07.08.2015 р. (ВП № 45163558).

Після з'ясування судом вищевказаних обставин, заявнику пропонувалось уточнити вимоги скарги, зокрема, зазначити конкретні постанови та/або дії державного виконавця, які заявник вважає незаконними, а також зазначити підстави оскарження. Однак заявник ОСОБА_2 цього не врахував та залишив вимоги скарги у первісній редакції, тобто без зазначення конкретних постанов державного виконавця тощо.

Доказів неправомірності дій та постанов державного виконавця судовим розглядом не встановлено.

Таким чином, суд знаходить скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою, недоведеною та вважає необхідним відмовити у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк із дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення ухвали з моменту отримання її копії.

Суддя Л.І. Селіщева