Справа № 462/5405/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2429/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 1 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 кошти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5 В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному розмірі.Зазначає, що рішенням суду від 13 листопада 2015 року розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Має матеріальну можливість утримувати доньку, інших утриманців не має. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки щомісячно по 15000 грн. до її повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін, та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 10 листопада 2007 року, який розірвано згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 13 листопада 2015 року.

З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивача.

Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на дитину сторін є обґрунтованою.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що відповідач повинен виконувати свій обовязок по утриманню дитини, він працездатний, інших утриманців не має.

Згідно довідки про доходи від 21 листопада 2016 року, наданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, відповідач займає посаду директора, загальна сума доходів за період з 1 листопада 2015 року по 31 жовтня 2016 року складає 19150 грн., щомісячно отримує з серпня 2016року 1900 грн.

Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд мав відомості, що відповід має постійний заробіток, тому суд прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/3 частки від заробітку на підставі ст.183 СК України.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7»яни Орестівни відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 1 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді