Ухвала іменем україни
29 березня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кошти в розмірі 17 000,00 доларів США та зобов'язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та у строки, передбачені договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер. 09 січня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 26 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М. Відповідно до умов вказаного договору, в заставу передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

ПАТ «УкрСиббанк» вказував про те, що станом на 22 травня 2015 року борг позичальника перед банком за кредитним договором № 0 становить 7 266,01 дол. США.

З урахуванням вищевикладеного ПАТ «УкрСиббанк» просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ПAT «УкрСиббанк» борг за кредитним договором від 26 квітня 2007 року № 0 у розмірі 7 266,01 доларів США в межах вартості спадкового майна та звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_7, встановити спосіб реалізації нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», зі встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеної в ході процедури виконавчого провадження. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що банк звернувся до ОСОБА_6, яка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року лише 11 липня 2014 року, тобто з порушенням встановленого ч. 3 ст. 1281 ЦК України річного строку від настання права вимоги, а тому відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор її позбавляється.

Проте з повністю погодитися з такими висновками судів не можна погодитись, з наступних підстав.

Судами встановлено, що 26 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кошти в розмірі 17 000,00 доларів США та зобов'язався їх повернути не пізніше 25 квітня 2017 року.

26 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М. Згідно з умовами вказаного договору, в заставу передано нерухоме майно, а саме: квартиру № 7, що розташована за адресою: вул. Київська, 6, м. Шепетівка, Хмельницька область.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

Згідно з розрахунком банку станом на 22 травня 2015 року борг позичальника перед банком за кредитним договором № 0 становить 7 266,01 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до державної нотаріальної контори м. Шепетівка Хмельницької області з заявою про наявність майнових вимог до спадкоємців (а. с. 40)

09 січня 2013 року до Шепетівської міської нотаріальної контори звернулась сестра померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_6, із заявою про прийняття спадщини померлого.

10 липня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з вимогою до ОСОБА_6 в якій на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України вимагало від неї як спадкоємця померлого протягом 30 днів з моменту отримання вимоги виконати кредитні зобов'язання за кредитним договором від 26 квітня 2007 року № 0.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред'явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов'язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред'явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Разом з тим на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов'язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Проте суди у порушення ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули, у достатньому обсязі не визначилися з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не врахували, що банк через нотаріуса надіслав претензію щодо наявності заборгованості за кредитним договором з дотриманням строків, визначених ст. 1281 ЦК України, тому відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Крім того, не можливо погодитись і з вирішенням спору в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки суди своє рішення не мотивували, не навели дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини (п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович