Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/7129/16 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
№ провадження 22-ц/778/3819/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В позові зазначав, що 13 серпня 2010 р. позивач надав відповідачеві у позику грошові кошти в сумі 10 000 доларів США для будівництва житлового будинку № 180 а по вул. Культурній в м. Запоріжжі, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. 25 серпня 2010 р. відповідач надала позивачеві нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила його представляти її інтереси з питань введення в експлуатацію самовільно побудованих будівель за вказаною вище адресою та продажу будинку. Того ж дня позивач і відповідач уклали договір купівлі-продажу зазначеного будинку, та позивач передав відповідачеві у позику ще 10 000 доларів США, про що зазначено у договорі. 25 серпня 2010 р. позивач, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах відповідача, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу майнових прав на вказаний недобудований будинок. ОСОБА_6 передав позивачеві, а той відповідачеві ще 20 000 доларів для закінчення будівництва будинку. Про передачу зазначених грошових коштів зазначено у договорі купівлі-продажу майнових прав. Загальна сума боргу за вказаними договорами становить 40 000 доларів США, які позивач просив стягнути з відповідача відповідно до положень ст. 1049 ЦК України. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 5 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої неповерненням грошових коштів за договорами позики.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у задоволенні позову про стягнення боргу в сумі 10 000 доларів США за розпискою від 25 серпня 2010 року відмовлено в звязку зі спливом позовної давності.

У задоволенні решти позову відмовлено у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови в позові про стягнення позики за договором позики від 25.08.2010 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги та стягнути з ОСОБА_4 на її користь 9 700 дол. СШ, що еквівалентно 252 200 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що 25 серпня 2010 р. сторони у відповідності зі ст. 1046-1047 ЦК України уклали письмовий договір позики, у відповідності з яким позикодавець (ОСОБА_3В.) передав, а позичальник (ОСОБА_4П.) прийняла у власність 10 000 доларів США, зобовязавшись повернути зазначену суму позики протягом одного року. (а.с. 4)

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позичальник свої зобовязання за договором позики не виконала, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США позивачеві у встановлений договором строк не повернула.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності, суд першої інстанції вірно встановив, що договором позики від 25 серпня 2010 р. встановлено строк виконання відповідачем зобовязань 1 рік, тобто по 25 серпня 2011 р. З цього дня відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності тривалістю 3 роки.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підтвердження позовної вимоги про стягнення 10 0000 доларів США позивачем надано копію договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 25 серпня 2010 р., згідно якому ОСОБА_4 продала ОСОБА_3 недобудований жилий будинок по вул. Культурній, 180 А, в м. Запоріжжі загальною вартістю 79 000 грн., взаєморозрахунки між покупцем та продавцем проведено. (а.с. 55). Вважаючи вказану суму боргом за договором позики, позивач просив суд стягнути з відповідача 10 000 доларів США як еквівалент зазначеної суми. На підтвердження позовної вимоги про стягнення 20 0000 доларів США позивачем надано копію договору купівлі-продажу майнових прав від 25 серпня 2010 р., згідно якому ОСОБА_4 в особі уповноваженого представника за довіреністю ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_6 купив майнові права на обєкт нерухомості, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Культурна, 180 А (той же недобудований будинок).

Згідно п. 4.3.1 цього договору в день підписання договору покупець ОСОБА_6 передає продавцю ОСОБА_4 20 000 доларів США, що є еквівалентом суми 160 000 грн. підписанням цього договору сторони підтверджують, що продавець отримав від покупця 20 000 доларів США. (а.с. 56)

Договори купівлі-продажу недобудованого будинку від 25 серпня 2010 р. та купівлі-продажу майнових прав від 25 серпня 2010 р. нотаріально не посвідчені, тому відповідно до ст. 220 ч.1 ЦК України є нікчемними, які згідно зі ст. 215-216 ЦК України є недійсними та не створюють юридичних наслідків.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 10 000 доларів США за договором купівлі-продажу недобудованого будинку від 25 серпня 2010 р. та купівлі-продажу майнових прав від 25 серпня 2010 р., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на підтвердження цього позивачем не було надано до суду підтвердження укладення таких договорів у письмовій формі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позові в цій частині за безпідставністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої неповерненням грошових коштів за договорами позики, суд першої інстанції правильно встановив, що наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 625, 1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: