22-ц/775/470/2017(м)
Категорія 59 Головуючий у 1 інстанції Яненко Г.М.
Доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

з участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до Держави України в особі Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, справу передати до іншого суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. В обґрунтування скарги вказує, що судом було порушено порядок, встановлений для вирішення питання щодо повернення позовної заяви, допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, оцінка доказів до відкриття провадження у справі не відповідає діючому законодавству, а суд, в порушення вимог ст.ст. 119 і 120 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вимагає позивача надати додаткові документи та докази.

Позивач та його представник просили розглянути справу у їх відсутність. Представники Держави України в особі Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України в судове засідання апеляційного суду не зявилися; належним чином були повідомлена про час і місце розгляду справи; заяви про відкладення справи не подали.

Відповідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника Державної фіскальної служби ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційного оскарження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1- ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Зі справи вбачається, що 10 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, подана його представником ОСОБА_2, про відшкодування шкоди в розмірі 132 650 000 грн., завданої позивачу протиправними рішеннями, діями, бездіяльністю органів державної влади.

Ухвалою суду від 24 травня 2017 року позовна заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, суд першої інстанції в ухвалі від 29 травня 2017 року виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які зазначені ухвалою 24 травня 2017 року. Одночасно позивача повідомлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно з ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі справи вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції зазначив, що подання до суду позову в електронній формі та електронних копій документа, який посвідчує повноваження представника, не передбачено; в письмовій формі позовна заява із додатками до суду не надходила; позов не оплачений судовим збором; в позовній заяві не зазначені обставини, які відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» можуть бути підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди; мають місце розбіжності у зазначені суми позову та розміру шкоди, про відшкодування якої просить позивач.

Зміст ухвали від 24 травня 2017 року вказує на те, що дійшовши висновку про залишення позовної заяви без руху, суд не врахував вимоги ст.119 ЦПК України та, серед іншого, навів обставини, що на думку суду унеможливлюють відкриття провадження у справі, які не передбачені вказаною нормою права.

В свою чергу частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин із зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що в ній зазначено найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача їх місце проживання (перебування) та місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, зміст позовних вимог; ціна позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Одночасно вказано на підставі якого закону позивач просить про відшкодування майнової шкоди.

За таких обставин погодитися з висновком суду про те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі від 24 травня 2017 року не можна. Крім того, суд в ухвалі про повернення позовної заяви вказав, що позивач, у порушення ч.1 ст.120 ЦПК України, не долучив копії заяв та копії всіх документів, що додаються до них, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Однак, цей недолік позовної заяви не був вказаний судом в ухвалі від 24 травня 2017 року при залишенні позову без руху, а тому не може бути підставою для визнання заяви неподаною.

Що стосується вимог про оплату позивачем судового збору, то в цій частині суд не врахував, як положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», так і розяснення, викладені у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», які вказують, що ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Тому, ухвала суду від 29 травня 2017 року, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає позивачу захистити своє порушене право у передбачений законом спосіб, підлягає скасуванню з повернення на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», система судоустрою в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Оскільки позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 його позовні вимоги підлягають розгляду у Великоносілківському районному суді Донецької області і підстав для передачі позову до іншого суду, у звязку зі скасуванням ухвали від 29 травня 2017 року, колегія не вбачає.

Керуючись п.4 ч.2 ст. 307, ст.312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року скасувати.

Передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: С.А. Попова

ОСОБА_4