Справа № 369/8560/17
Провадження № 2/369/3509/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарях Ведмеденко Н.М., Остролуцька Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2, треті особи - Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Відділ освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про виселення з квартири та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 сільська рада є власником квартири №28 в с. Крюківщина по вул. Дружби, будинок № 8/1.

Право власності на квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.05.2017 року та присвоєно реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №224.

Відповідач по справі був вселений та зареєстрований в квартирі колишнім власником квартири - Відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації, згідно наказу №238 від 11 жовтня 2004 року «Про надання дозволу на проведення реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9В.».

Після оформлення права власності на квартиру за позивачем, відповідач продовжує користуватися квартирою як наймач житла, здійснює обовязкові платежі.

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 сільської ради «Про надання статусу службової квартири АДРЕСА_1» від 27 липня 2017 року № 3 надано статус «службової» квартирі АДРЕСА_1. Дане рішення прийнято з метою забезпечення місцем проживання працівників соціальної сфери села Крюківщина.

На даний час позивач не може реалізувати своє право на розпорядження квартирою та вселити туди працівників соціальної сфери села, оскільки наймачем квартири є відповідач.

Крім того відповідач не є працівником соціальної сфери с. Крюківщина.

Тому, норами Цивільного кодексу України позивач просив виселити ОСОБА_2 з «службової» квартирі АДРЕСА_2 ус. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала та просила в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку про необхідність відмови у позові, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 сільська рада є власником квартири №28 в с. Крюківщина по вул. Дружби, будинок № 8/1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2017 року.

Згідно Розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 102 від 19.03.2004 року, 3-кімнатній квартирі АДРЕСА_4 було надано статус «гуртожитку» та передано для використання районному відділу освіти.

Згідно Наказу Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації №238 від 11 жовтня 2004 року було дозволено провести реєстрацію ОСОБА_2, - вчителю географії ОСОБА_1 ОСОБА_10 ступенів, за адресою: АДРЕСА_5.

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 сільської ради «Про надання статусу службової квартири АДРЕСА_1» від 27 липня 2017 року № 3 надано статус «службової» квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом.

Виселення із займаного житлового приміщення допускається лише з підстав, встановлених законом (ст. 109 ЖК УРСР), добровільно або в судовому порядку. Підстави і порядок виселення з житлового приміщення встановлюються Житловим кодексом УРСР.

Правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24.11.1986), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18.02.1999).

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про виселення відповідно є підставою дня зняття особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян.

Стаття 16 ЦПК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді даної справи необхідне застосування передбачених ЖК Української РСР підстав для позбавлення права на житло.

З наведеного вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивач, оскільки обраний ним спосіб захисту своїх прав не відповідає вимогам законодавства України щодо виселення осіб із житлових приміщень, і відповідних підстав регламентованих ЖК УРСР для виселення відповідача, позивачем наведено не було.

А тому, позовні вимоги позивача щодо виселення відповідача, та похідні вимоги щодо зняття з реєстрації не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 9, 109 Житлового кодексу УРСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст.ст. 10, 57-59, 60, 209, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2, треті особи - Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Відділ освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про виселення з квартири та зняття з реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.