У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Хилевича В.С.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Знято заборону на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано реєстраційний номер обтяження № 6658630, що зареєстрований 25.02.2008 року за № 6658630 реєстратором: приватним нотаріусом Білець В.Є., АДРЕСА_3 на підставі іпотечного договору № 92 КL-08і від 25.02.2008 року, Акціонерний банк "Брокбізнесбанк"; заявник - ПН Білець В.Є. з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: квартира що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Брокбізнесбанк" покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

Вказує, що договір іпотеки є чинним, позивач підписувала цю угоду. Зобов'язання за кредитним договором не виконані. Лише після виконання основного зобов'язання можна зняти заборону.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 усно подавав заяву про накладення арешту на майно, яке є предметом застави, в порядку ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, яка не була задоволена.

Просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_3, у поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2014 року _________________________________________________________________________

Справа № 569/12595/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Рудика Л.Д.

Провадження № 22-ц/787/1258/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

встановлено, що іпотечний договір від 25 лютого 2008 року є недійсний.

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору не наділений законом повноваженнями накладати арешт на майно під час вирішення питання про застосування наслідків нікчемного правочину.

Разом з тим, відповідач не скористався своїм правом на подання заяви про накладення арешту під час вирішення іншим судом питання щодо дійсності іпотечного договору, про застосування наслідків нікчемності якого заявлено позовні вимоги у даній справі.

Просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Представник Банку в судове засідання не з"явився. Він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивачки, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що накладення заборони на квартиру позивачки та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна є незаконним та обмежує її права як власника майна.

Такий висновок суду відповідає нормам і вимогам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року між АБ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_8 укладено кредитний договір № 92KL-08. На забезпечення належного виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 92KL-08 25 лютого 2008 року між АБ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №92KL-08і (а.с. 4-5).

Рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року по справі № 1715/16675/12, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8, про звернення стягнення на заставне майно відмовлено за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог (а.с. 6-10).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаним вище рішенням встановлено, що іпотечний договір № 92KL-08і від 25 лютого 2008 року позивачем не підписувався, тому враховуючи вимоги ст. 202, ч. 3 ст. 203,ч. 2 ст. 207, ст. 547 ЦК України, вказаний іпотечний договір є недійсним і його недійсність встановлена законом.

Як вбачається із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, індексний номер документа 41645848 від 03.08.2015 року на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 накладено обтяження - заборона на нерухоме майно та його арешт (а.с.13-14).

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оскільки рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року встановлено, що іпотечний договір № №92KL-08і від 25 лютого 2008 року є недійсним і його недійсність встановлена законом, висновок суду першої інстанції про те, що накладення заборони на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є незаконним та обмежує права позивача як власника квартири щодо вільного розпорядження майном.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В. Хилевич