печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Шарапа М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра та гарантія", за участі третьої особи -приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименко Світлани Юріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до ПАТ КБ «Правекс-Банк» , за участі третьої особи приватного нотаріуса КМНО Клименко С.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач просить визнати виконавчий напис від 08 грудня 2016 року №2339, вчинений приватним нотаріусом КМНО Клименко С.Ю. щодо звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CROSS POLO, кузов № НОМЕР_1, рік випуску 2008,колір сірий, державний номер НОМЕР_2 на суму 410 764,56грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 23 червня 2017 року було відкрито провадження у даній справі.12 грудня 2017 року проведено заміну відповідача на його правонаступника ТОВ "Довіра та гарантія", у зв'язку з відступленням ПАТ КБ "Правекс-Банк" права вимоги до ОСОБА_1

Вимоги обґрунтовані наступним. 12 червня 2008 року між позивачем та ПАТ Комерційний банк «Правекс- Банк» було укладено кредитний договір №509-01 7/08Р на суму 118 143,90 грн., що в еквіваленті дорівнювало 24 234 дол. США для придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN модель CROSS POLO, кузов № НОМЕР_1. У той самий день, на виконання вимог кредитного договору, між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 509-017/08Р, предметом якого був вищевказаний автомобіль.

Через складну ситуацію в країні і значну зміну курсу національної валюти, порушення прав позичальника (боржника), якого банк не попередив про валютні ризики, у позивача виникла заборгованість по вищевказаному кредитному договору.

18 січня 2016 року Подільським районним судом м. Києва було відкрите провадження за позовом ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» до позивача, про стягнення заборгованості. Вказана справа (№758/15408/15-ц) знаходиться на розгляді.

28 квітня 2017 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що 08 грудня 2016 року Клименко Світланою Юріївною Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за № 2339 щодо звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CROSS POLO, кузов № НОМЕР_1, рік випуску 2008, колір сірий, державний номер НОМЕР_3 на суму 410 764.56 гри., шо належить на праві власності позивачу ОСОБА_1.

25.01.2017 року Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 53252762, постановою від 30.03.2017 року накладено арешт на все майно позивача, а постановою від 13.04.2107 року оголошено в розшук транспортний засіб.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" визначено, що стягнення заборгованості проводиться, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

В матеріалах виконавчого провадження відсутнє обгрунтування щодо правильності дій приватного нотаріуса по вчиненню виконавчого напису та відповідність цих дій вимогам, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження також не встановлено, чи надавався та чи перевірявся нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису передбачений законом перелік документів, який підтверджує безспірність заборгованості боржника та правильність розрахунку боргу, для задоволення вимог за яким вчинено виконавчі написи. Вищевказаних вимог відповідачем ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» (стягувачем) виконано не було.

Відповідач ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» не надсилав на адресу позивача жодних вимог щодо дострокового повернення кредиту, такими діями стягувач позбавив позивача права добровільно виконати вимогу протягом 30-ти днів.

Такий самий обов'язок стягувача щодо надання 30-ти днів на добровільне виконання вимоги передбачений вищевказаною нормою закону п. 6 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». В матеріалах судової справи (№758/15408/15-ц), що розглядається Подільським районним судом м. Києва, в самій позовній заяві йде мова про стягнення 376 335, 07 грн, (а.с 2).

Також в матеріалах справи міститься вимога про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором № 509-017/08Р (а.с. 8) від 12 жовтня 2015 року. По вказаній вимозі відповідач вимагав погасити 22 619, 77 дол. США, що на цю дату, згідно курсу НБУ становило 500 975, 88 грн.

Як видно з постанови про відкриття виконавчого провадження, мова йде про стягнення з позивача на користь ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» 414 806, 56 грн. Сам виконавчий напис був вчинений на іншу суму - 410 764, 56 грн. Вимога про сплату заборгованості від суми заборгованості, на яку вчинено виконавчий напис нотаріуса, має більший розмір, ніж сума позовних вимог, заявлених стягувачем (позивачем) та тим самим не є безспірною.

Також , стягувачем порушено п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме у вимозі не було вказано про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати стягувач.

У вимозі про сплату заборгованості зазначено, що звернення стягнення на предмет застави може відбуватись або на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду, тобто конкретний вид стягнення не зазначений у вимозі, що суперечить наведеній нормі закону

Окрім того, згідно зі ст. 24 та п. 6 ч 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», стягувач повинен був спершу зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, а лише за збігом 30 днів мав право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет обтяжень на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

Всіх вищевказаних вимог закону стягувачем не було дотримано. Також позивач у позові вказує менший розмір суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі 410 764, 56 грн., є повністю необгрунтованою та нічим не підтвердженою.

Оскільки сума заборгованості довільно збільшена стягувачем, цей факт спростовує презюмовану стягувачем безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на підтвердження факту безспірності заборгованості ПАТ Комерційний банк "Правекс-Банк" мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати.

Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ №566, Постанови правління НБУ №174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.

Повідомлення стосовно позасудового стягнення боргу вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану у кредитному договорі адресу.

Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь - яких суперечностей у поданих документах.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана про звернення стягнення на предмет застави з підписом боржника про його отримання.

Аналізуючи все вищевказане можна прийти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Крім того, пунктами 284, 287 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити перетік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, проте в матеріалах справи відсутні документи які б підтвердили суму безспірної заборгованості та факту настання кінцевого терміну виконання зобов'язань.

В судове засідання, яке було призначено на 22 грудня 2017 року сторони не з'явились. Про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, з підтриманням позовних вимог.

Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову.

Третя особа - приватний нотаріус КМНО Клименко С.Ю. своїх пояснень не надала.

Вивчивши подані матеріали, а також заяву представника відповідача про визнання позовних вимог, відсутність письмових заперечень від третьої особи щодо предмету спору, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.206 ЦПК України(в редакції 03.10.2017) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В цьому випадку слід врахувати правову позицію, висловлену ВСУ у справі за №6-887цс17, а саме:

"З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів."

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, слід ухвалити рішення про задоволення позову у спосіб

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 263-265,273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити. Визнати виконавчий напис від 08 грудня 2016 року №2339, вчинений приватним нотаріусом КМНО Клименко С.Ю. щодо звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель CROSS POLO, кузов № НОМЕР_1, рік випуску 2008,колір сірий, державний номер НОМЕР_2 на суму 410 764,56грн., таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскражено безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дати його ухвалення.

Суддя Л.І.Цокол