Справа № 686/3872/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В. за участю учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про часткове скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначила, рішенням Хмельницької міської ради №661 від 22.09.2016 року її та доньку було знято з квартирного обліку на підставі п.26 п.п. 1 ОСОБА_2 Міністрів УРСР і професійних спілок від 11.12.1984 року №470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» у звязку з поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. На квартирному обліку у Хмельницькій міській раді вона перебувала понад 30 років з 16.10.1986 року. Весь цей час вона разом з донькою проживала у гуртожитку по вул. Перемоги, б.6 секція №306. У 2011 році нею та донькою була приватизована секція в гуртожитку, в якій вони проживали. Разом з цим вважала, що оскільки вона та донька залишилися проживати по суті у гуртожитку, ніякого поліпшення житлових умов її сімї не відбулося, а отже і підстав для прийняття виконавчим комітетом Хмельницької міської ради рішення про зняття її з квартирного обліку не було. На підставі викладеного просила суд скасувати п.13 рішення виконавчого Хмельницької міської ради №661 від 22.09.2016 року в частині зняття її з черги квартирного обліку і зобовязати відповідача поновити її на такому квартирному обліку на умовах, на яких вона перебувала до винесення оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні. Значили, що ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку з 16.10.1986 року. Весь цей час вона, разом з донькою ОСОБА_3 проживали у секції №306 в гуртожитку по пр. Перемоги, б.6. У лютому 2011 року вони набули право власності на вказаний блок у гуртожитку кожна по ? частині відповідно. Вважали, що оскільки позивач залишився проживати у кімнаті гуртожитку ніякого поліпшення житлових умов не відбулося, а отже і підстав для зняття з квартирного обліку не було.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що 16.10.1986 року ОСОБА_1 була прийнята на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 14.09.2006 року до складу сімї ОСОБА_1 була включена її донька ОСОБА_3 Станом як на 16.10.1986 року так і на 14.09.2006 року у власності ОСОБА_1 та у її доньки ОСОБА_3 нерухомого майна не було, а останні проживали у гуртожитку по вул. Перемоги 6 в м. Хмельницькому. Під час проведення перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку було виявлено що на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частині кожній, належить блок (секція) №306 по вул. Перемоги, 6 загальною площею 30,2 кв.м та житловою 18,6 кв.м. Оскільки наявне у власності позивача та її доньки житло відноситься до категорії благоустроєного та має всі комунальні зручності, а житлова площа, яка припадає на кожного співвласника становить 9,3 кв.м, що перевищує встановлений середній рівень забезпеченості громадян житловою площею у м. Хмельницький, який складає 8 кв.м на одну особу, підстави подальшого перебування позивача на квартирному обліку відпали, у звязку виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Вважає, що оскаржуване позивачем рішення є обґрунтованим, прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства та у межах наданих виконавчому комітету повноважень.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено з матеріалів справи рішенням виконкому Хмельницької міської ради №268 від 16 жовтня 1986 року ОСОБА_1 була прийнята на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. На час прийняття останньої на указаний облік ОСОБА_1 проживала у гуртожитку по вул. Інститутській 16/2 у м. Хмельницькому, іншого житла у власності не мала.

14 вересня 2006 року до складу сімї ОСОБА_1 була включена її донька ОСОБА_3 На той час позивач та її донька проживали у гуртожитку по вул. Перемоги, 6 у м. Хмельницький та іншого житла у власності не мали.

Також встановлено, що 02.02.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули право власності (по ? частині кожна) на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Перемоги, 6 блок (секція №306). Вказане житлове приміщення (блок (секція)) розташовано у гуртожитку і складається з однієї кімнати площею 18,6 кв.м, кухні , площе. 4.3, кв.м, ванної кімнати, площею 2.2, кв.м, коридору 4.4, кв.м. Загальна площа вказаного житла становить 30,2 кв.м; житлова 18,6 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету №661 від 22.09.2016 року (п.13) було вирішено зняти з черги квартирного обліку сімю ОСОБА_1 у звязку з тим, що сімя забезпечена житловою площею по нормі.

Відповідно до ч.2 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.16 ЖК УРСР Виконавчі комітети селищних, сільських ОСОБА_2 народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території відповідної ОСОБА_2 здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39)

Статтею 31 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і УРСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Приписами ст.33 ЖК УРСР визначено, що потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Житлового кодексу УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських ОСОБА_2 народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Статтею 48 Житлового кодексу Української РСР визначено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.

Громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (частина друга статті 50).

Пунктом 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання ш жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, встановлено, що житлове приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м житлової площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в цьому населеному пункті.

Рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в містах і населених пунктах Хмельницької області встановлено в розмірі 8 м. кв., на одну людину, затверджений постановою виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів та президіуму професійних спілок від 02.01.1985 року № 8 "Про порядок обліку громадян, потребуючих в покращенні житлових умов, і надання їм житлової площі в Хмельницькій області".

Відповідно до п.1 ч.2, ч.4 ст.40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Отже, як встановлено, ОСОБА_1 разом з донькою перебували на квартирному обліку, як особи, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки проживають у гуртожитку та іншого житла на праві власності не мали.

Під час перебування на обліку, 02.02.2011 року позивач та її донька набули право власності (кожна по ? частці) на житлове приміщення, яке розташоване у гуртожитку загальною житловою площею 30,2 кв.м, житловою 18,6 кв.м. Таким чином на час прийняття оспорюваного рішення виконавчим комітетом Хмельницької міської ради та на час розгляду даної справи на кожного з членів сімї позивача приходиться по 9,3 кв.м житлової площі, що є вищім за середню норму на одну людину забезпеченості громадян житловою площею в містах та населених пунктах Хмельницької області (8 кв.м).

За таких обставин суд приходить до переконання, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №661 від 22.09.2016 року (п.13)., яким ОСОБА_1 була знята з черги квартирного обліку прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства, а поданий ОСОБА_1 позов є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про часткове скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 20 жовтня 2017 року.

Суддя С. Стефанишин