Справа № 653/269/17
Провадження № 2/653/438/17
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

03.10.2017 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 21.12.2013 року, вона дала в борг відповідачу 20 000 грн. Відповідач зобовязалась повернути борг до 21.12.2016 року, але належним чином свої зобовязання не виконала. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 20 000 грн з трьома відсотками річних та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в пресі, а саме в газеті «Наддніпрянська правда» № 46 за 30.06.2017 року.

Керуючись ст.224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин.

Відповідно до розписки від 21.12.2013 року, ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн, які зобовязалась повернути до 21.12.2016 року.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватия належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Також, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову сумі відповідно до статті 625 ЦК України.

Як передбачено ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не виконала покладене на неї грошове зобовязання, щодо повернення суми позики, в відтак вона несе відповідальність за не виконання грошового зобовязання у вигляді обовязку, на вимогу позивача, сплатити три відсотки річних від простроченої суми. Так, три відсотки річних від 20 000 грн складає 600 грн (20 000 х 0,03 = 600). Сума річних відсотків за три роки складає 1800 грн (600 х 3 = 1800).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Згідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом, а також витрати на оголошення в пресі у сумі 204 грн., що підтверджується квитанцією.

Керуючись ст.ст 45, 107, 110 ЦПК України, ст.ст 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер невідомий, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу, що становить 20 000 грн (двадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми, в розмірі 1800 грн (одна тисяча вісімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість судового збору в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень) та витрати на оголошення у пресі в розмірі 204 грн. (двісті чотири гривні).

Всього стягненню підлягає 22 644 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сорок чотири гривні)

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3