Справа № 450/454/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5482/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Крайник Н.П.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 - задоволено.

Проведено реальний розподіл незавершеного будівництвом житлового будинку №1 по вул.Лесі України в с.Кротошино Пустомитівського району Львівської області.

ОСОБА_8 ОСОБА_9 наступні приміщення: 1-2 частину коридору площею 27,1 кв.м; І приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-19 коридор площею 4,9 кв.м; 1-20 коридор площею 5,3 кв.м; 1-21 ванну площею 6,7 кв.м; 1-22 комору площею 3,7 кв.м; 1-23 кухню площею 17,5 кв.м; 1-25 житлову кімнату площею 31,8 кв.м; 1-26 житлову кімнату площею 30,6 кв.м; 1-27 житлову кімнату площею 15,0 кв.м., 1-24 приміщення веранди площею 16,7 кв.м (веранда «а-2»); сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишено в спільному користуванні сторін, а всього загальною площею - 206,45 кв.м.

ОСОБА_8 ОСОБА_10 наступні приміщення: 1-1 котельні площею 16,7 кв.м; веранди літ. «а-2»; на цокольному поверсі 1-2 частину коридору літ. 1-2 площею 8,0 кв.м (3,2 кв.м + 4,8 кв.м); 1-3 житлову кімнату площею 11,80 кв.м; 1-4 кухню площею 13,10 кв.м (12,5 кв.м); 1-6 умивальню площею 3,5 кв.м; 1-7 вбиральню площею 1,4 кв.м; І 1/2 приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-14 приміщення веранди площею 16,7 кв.м.; 1-9 коридору площею 4,9 кв.м; 1-10 коридору площею 5,3 кв.м; 1-11 ванни площею 6,7 кв.м; 1-12 кладови площею 3,7 кв.м; 1-13 кухні площею 17,5 кв.м; 1-15 житлової кімнати площею 31,8 кв.м; 1-16 житлової кімнати площею 30,6 кв.м; 1-17 житлової кімнати площею 15,0 кв.м.; сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишено в спільному користуванні сторін, а всього загальною площею 233,85 м.кв.

Сходову клітку на горище залишено в спільному користуванні сторін; вхід на горище і праву частину від входу залишино в користуванні ОСОБА_2; ліву частину від входу і горище над верандою літ. «а-2» залишено в користуванні ОСОБА_6.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію в розмірі 37295, 50 гривень за відступлення від рівності часток.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 5351,20 гривень судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

В апеляційнійних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 посилаються на те, що із змісту договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 30 грудня 2003 року убачається, що у спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перейшов об»єкт незавершеного будівництва виключно у вигляді цокольного поверху площею 146,6 м.кв, господарські будівлі (теплиця, вбиральня, колодязь, тощо) та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку.

У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували будівельні роботи, до яких з 2010 року долучилися ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Внаслідок спільних зусиль членів родини, які на завершальному етапі будівництва об»єднали свої фізичні зусилля та фінансові ресурси збудовано житловий будинок загальною площею 443,2 кв.м.

Суд першої інстанції правильно встановивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві власності в рівних ідеальних частках належить цокольний поверх будинку, зробив помилковий висновок, який не випливає із фактичних обставин, про належність ОСОБА_2 та ОСОБА_6 всього будинку, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення та порушення майнових прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Крім цього зазначають, що зважаючи на правило ст.17 Закону України «Про власність» обєкт незавершеного будівництва, який є результатом спільної праці подружжя ОСОБА_4 є обєктом спільної сумісної власності всіх членів сімї ОСОБА_4.

Просять рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_5 на підтримання апеляційних скарг, представника ОСОБА_6 ОСОБА_7, на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої інстанції, за договором дарування житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого 30 грудня 2003 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 прийняли в дар в рівних частинах кожний житловий будинок з цокольним поверхом, готовністю 66% з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Кротошино, вул. Лесі Українки,1 Пустомитівського району Львівської області, що позначений на плані літерою А-2 і земельну ділянку № 1 площею 0,2300 га. Житловий будинок (цокольний поверх) складається з однієї житлової кімнати житловою площею 11,8 м.кв. та кухні. Загальна площа будинку становить 149,6 м.кв (а.с.4).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 25 лютого 2004 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку (а.с.5).

Будучи співвласниками житлового будинку з цокольним поверхом, готовністю 66% та господарських споруд в с. Кротошино, вул. Лесі Українки,1 Пустомитівського району Львівської області, та земельної ділянки для його обслуговування ОСОБА_2 та ОСОБА_6 добудували будинок, внаслідок чого загальна його площа, на даний час, становить 443,3 кв.м.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 040/16 від 17 жовтня 2016 року ступінь готовності житлового будинку № 1 по вул. Лесі Українки в с. Кротошино, Пустомитівського району, Львівської області станом на день проведення експертизи становить приблизно 90,1% та дозволяє експлуатувати такий в повній мірі, вказаний будинок перебуває в стані, придатному для проживання, цокольний, другий та мансардний поверхи експлуатуються, технічно можливо поділити даний житловий будинок в натурі та довести до кінця будівництво.

Ст.ст. 355, 356 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виникає з моменту завершення будівництва та його державної реєстрації. Оскільки суду не подано документів, які б підтверджували введення його в експлуатацію та реєстрацію права власності на новостворений обєкт, тому суд виходить з того, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий обєкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Саме таку правову позицію висловив ВСУ у Постанові від 7 вересня 2016 року по справі № 6-47цс16, де, зокрема, зазначено, що за позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ обєкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Така правова позиція викладена Верховним судом України при розгляді справи № 6-12цс13.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не можуть у добровільному порядку визначити порядок користування незавершеним житловим будинком в с. Кротошина по вул. Л. Українки,1 Пустомитівського району, у якому, враховуючи ступінь готовності, можна визначити окремі частини для співвласників.

У той же час, залучені судом першої інстанції в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заявляли конкретних позовних вимог до сторін щодо предмету спору з урахуванням їх вкладу у завершення житлового будинку № 1 по вул. Лесі України в с. Кротошино Пустомитівського району Львівської області та визначення належної їм частки у даному будинку.

За таких обставин суд першої інстанції з урахуванням пропозицій позивача, висновку судової будівельно-технічної експертизи № 040/16 від 17 жовтня 2016 року та відсутністю пропозицій відповідача з даного питання провів реальний розподіл незавершеного житлового будинку №1 по вул. Л. Українки в с. Кротошино Пустомитівського району Львівської області між його співвласниками ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за одним із варіантів запропонованим експертом виділивши у власність позивача наступні приміщення: 1-2 частину коридору площею 27,1 кв.м; І приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-19 коридор площею 4,9 кв.м; 1-20 коридор площею 5,3 кв.м; 1-21 ванну площею 6,7 кв.м; 1-22 комору площею 3,7 кв.м; 1-23 кухню площею 17,5 кв.м; 1-25 житлову кімнату площею 31,8 кв.м; 1-26 житлову кімнату площею 30,6 кв.м; 1-27 житлову кімнату площею 15,0 кв.м., 1-24 приміщення веранди площею 16,7 кв.м (веранда «а-2»); сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишити в спільному користуванні сторін. Всього разом ОСОБА_6 виділино загальної площі в житловому будинку літ. «А-2» (з верандою літ. «а-2») - 206,45 кв.м.

ОСОБА_2 виділино у власність наступні приміщення: 1-1 котельні площею 16,7 кв.м; веранди літ. «а-2»; на цокольному поверсі 1-2 частину коридору літ. 1-2 площею 8,0 кв.м (3,2 кв.м + 4,8 кв.м); 1-3 житлову кімнату площею 11,80 кв.м; 1-4 кухню площею 13,10 кв.м (12,5 кв.м); 1-6 умивальню площею 3,5 кв.м; 1-7 вбиральню площею 1,4 кв.м; І 1/2 приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-14 приміщення веранди площею 16,7 кв.м.; 1-9 коридору площею 4,9 кв.м; 1-10 коридору площею 5,3 кв.м; 1-11 ванни площею 6,7 кв.м; 1-12 кладови площею 3,7 кв.м; 1-13 кухні площею 17,5 кв.м; 1-15 житлової кімнати площею 31,8 кв.м; 1-16 житлової кімнати площею 30,6 кв.м; 1-17 житлової кімнати площею 15,0 кв.м.; сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишити в спільному користуванні сторін, а всього загальною площею 233,85 м.кв.

Сходову клітку на горище залишино в спільному користуванні сторін; вхід на горище і праву частину від входу залишино в користуванні ОСОБА_2; ліву частину від входу і горище над верандою літ. «а-2» залишино в користуванні ОСОБА_6.

При цьому, як зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи, слід виконати наступні будівельно-ремонтні роботи: в приміщенні коридору літ. 1-2 цокольного поверху встановити дві цегляні перегородки для влаштування двох коридорів площею 3,2 кв.м. і 4,8 м.кв., встановити цегляну перегородку в приміщенні гаражу літ. I для розподілу приміщення 50,7 м.кв. на два гаража, закласти дверний проріз виходу в ліву частину на горищі, обладнати вхід (пробити дверний проріз в виділену частину горища ОСОБА_6 з площадки сходової клітки.

Дані роботи необхідно виконувати у порядку передбаченому законом, погодивши з органом місцевого самоврядування та отримавши від останнього дозвільні документи.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» визначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. цією ж постановою визначено, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ОСОБА_1 (ст.152 ЖК), відтак при розгляді питання спору, суд зобовязаний залучити до участі в справі відповідний орган місцевого самоврядування та врахувати наявність дозволів на проведення переобладнань в спірному житловому будинку.

Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12.02.2015 року внесено зміни до ст. 152 ЖК України, яку викладено в наступній редакції «виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Враховуючи те, що при реальному розподілі будинку має місце відступлення від рівності часток, з відповідачки суд стягнув грошову компенсацію в розмірі 37295 грн. 50 коп. (тридцять сім тисяч двісті девяносто пять гривень 50 коп.) на користь позивача та судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Павлишин О.Ф.

ОСОБА_12