У х в а л а

21 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сасівська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, державний нотаріус Компаніївського району Кіровоградської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самосітйних вимог щодо предмета спору: Сасівська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, державний нотаріус Компаніївського району, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,50 га, майнового паю, житлового будинку в с. Сасівка, грошових вкладів.

Позивачі вважали, що вони прийняли спадщину в силу ст. 549 ЦК Української РСР, а тому протягом тривалого часу не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або із заявами про видачу свідоцтв на право на спадщину за законом.

На час смерті із ОСОБА_8 проживав лише ОСОБА_2, отже він фактично прийняв спадщину.

У 2015 році позивачі дізнались, що після смерті матері 17 липня 2003 року свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно отримала донька померлої ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла. Після її смерті спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_4, яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_8 позивачі фактично прийняли спадщину, просили встановити факт прийняття спадщини, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17 липня 2003 року після смерті ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_8, визнати за ними право власності на частину спадкового майна.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_8

ОСОБА_5 звернулась до суду з аналогічним позовом до ОСОБА_4

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2015 року справи об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 9 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2015 року, залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про встановлення фактів прийняття ними спадщини, визнання за ними права власності на частку земельної ділянки по 1/5 за кожним з них.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2016 року в задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено, нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено з інших підстав. У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2003 року, видане на ім'я ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_8 в частині1/2 спадкового майна, яке складається з: земельної ділянки площею 13,50 га розташованої на території Сасівської сільської ради, належної спадкодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого Сасівською сільською радою 28 квітня 2001 року; права власності на майновий пай члена КДСС «Світанок» розміром 15295 грн., що становить 0,7415 відсотка загальної вартості майна пайового фонду, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва, виданого Сасівською сільською радою 25 червня 2001 року; грошових вкладів з належними процентами та нарахованою компенсацією, що знаходиться в Компаніївському ощадному банку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 на 1/2 частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 13,50 га розташованої на території Сасівської сільської ради.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, поданій представником ОСОБА_7, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий апеляційний розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки у попередньому судовому засіданні підстави, встановлені частинами третьою і четвертою ст. 332 ЦПК України, відсутні і наявні передбачені частиною п'ятою цієї статті обставини, справа призначається до судового розгляду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сасівська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, державний нотаріус Компаніївського району Кіровоградської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самосітйних вимог щодо предмета спору: Сасівська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, державний нотаріус Компаніївського району, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова