Справа № 159/1139/17
Провадження № 2/159/533/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судового засідання в місті Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, прохає його задовольнити з тих підстав, що відповідач з неповнолітнім сином ОСОБА_5 понад один рік не проживає у належній їй на праві приватної власності квартирі в АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та пояснила , що вона дійсно була в шлюбі із сином позивачки, який розірвано в судовому порядку і більше року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, так як пішла проживати до іншого чоловіка, з яким у них народилась дитина. На дану квартиру вона не претендує, але їй необхідна реєстрація, і тому не знімається з реєстрації.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Ковельської міської Ради ОСОБА_3 вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_1 визнала позов, то даний позов є підставним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З довідки РЖКП № 1 вбачається, що ОСОБА_4 являється наймачем квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до цієї довідки відповідачка ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_5 також зареєстровані в даній квартирі.

З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано 24.02.2016 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні також дала пояснення, що вона з неповнолітнім сином ОСОБА_7 сама залишила квартиру позивачки, так як стала проживати з іншим чоловіком.

Згідно листа сільського голови Тойкутської сільської Ради ОСОБА_1 проживає без реєстрації в с. Тойкут, Ковельського району, вул. Шосейна,9б.

Таким чином, з пояснень позивача, відповідача даних ними в ході судового розгляду та матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні не потребує доведенню дата з якої відповідач не проживає в квартирі , так як сторони визнають, що відповідачка ОСОБА_1 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше одного року.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зі ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться і судовому порядку.

Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач по справі є наймачем квартири АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_5 зареєстровані в цій квартирі на правах бувшого члена сімї наймача, і відповідачка разом з неповнолітнім сином більше року добровільно залишила дану квартиру і перейшла проживати до свого співмешканця та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставним і підлягає до повного задоволення.

Судові витрати по справі ОСОБА_4 по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. слід стягнути в її користь відповідно до ст.88 ч.1ЦПК України з ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60,61, 88, 212 215, 218 ЦПК України, ст. 71,72 ЖК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою № 56 в будинку №9 по вул. Новій в м. Ковель Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_1 Антонівни судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 4 травня 2017 року.

Головуючий:ОСОБА_8