Справа № 609/628/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Ящук Т.М.

за участю секретаря Кравчук Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги позивачки , просять стягнути із відповідача в користь позивачки компенсацію за ? частину рухомого майна, яке було придбано за час спільного шлюбу в сумі 47 550 грн.

При цьому пояснили, що за час шлюбу позивачка та відповідач придбали запасні частини до трактора Т-25 , з допомогою яких було складено трактор, який після розірвання шлюбу забрав в інше господарство відповідач. Які саме запасні частини були придбані, де вони були придбані та за яку суму грошей позивачка пояснити не змогла.

Також позивачка пояснила, що під час шлюбу відповідач з допомогою її брата виготовили тракторний плуг, тракторний культиватор, тракторну косілку , плуг кінний, грабарку, частину з яких ще під час шлюбу відповідач здав на металобрухт.

Як ствердила позивачка, відповідач після реєстрації із нею шлюбу привіз в її господарство кінний віз, кінні сани, якими вони спільно користувалися, ремонтували , відновлювали їх та після розірвання шлюбу все це відповідач забрав в інше господарство.

Також пояснила позивачка, що одну корову відповідач привів в її господарство , коли прийшов до неї проживати, вона також мала свою корову , а після припинення шлюбу відповідач забрав одну корову собі, а інша залишилася в неї. Прийшовши в її господарство, відповідач привів два коня,якими вони спільно користувалися, а після розірвання шлюбу він забрав собі кобилу, яка залишилася від його коней.

Пояснити, коли та за яку суму було придбано інше майно, перераховане в позовній заяві , компенсацію за яке просить стягнути , позивачка не змогла.

Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив , що запасні частини, з яких було складено трактор Т-25, він придбав безоплатно, за» могоричі» , безоплатно йому допомогли скласти його знайомі .

Іншого майна, перерахованого в позовній заяві він не забирав , коли переходив в інше господарство, оскільки його ніколи в них не було.

Просить в позові відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 57 Сімейного Кодексу УКраїни особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, :

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Згідно ст. 58 СК УКраїни ,якщо річ, що належить одному з подружжя, плодоносить, дає приплід або дохід (дивіденди), він є власником цих плодів, приплоду або доходу (дивідендів).

Відповідно до ст. 60 СК УКраїни майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК УКраїни об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 69 СК УКраїни дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

3. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 СК УКраїни майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 25.06.2001 року по 04.08.2014 року та спільно проживали в господарстві, належному позивачці в с. Тилявка Шумського району Тернопільської області , що стверджується рішенням Шумського районного суду від 04 серпня 2014 року та, що ствердили в судовому засіданні сторони.

У відповідності до ст. 60 ЦПК УКраїни кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка не представила жодних доказів про те, що за час шлюбу за їх спільні кошти із відповідачем було придбано майна на суму 95 100 грн., компенсацію ? частки якого вона просить стягнути із відповідача в її користь.

Судом в ході судового розгляду справи пропонувалося позивачці та її представнику уточнити позовні вимоги щодо рухомого майна, яке заявлено в позовній заяві, як спільна сумісна власність подружжя , а саме щодо часу його придбання , місце придбання, його вартості.

Однак, позивачка не надала суду доказів щодо цього, а її пояснення, що майно було придбано , однак коли, де та за яку суму вона не пам»ятає, не можуть бути прийнято судом до уваги та покладенні в основу рішення.

Так, трактор Т-25, вартість якого оцінила позивачка в 50 000 грн. , як ствердили самі сторони , саморобний, не зареєстрований, а тому він не може бути об»єктом поділу.

Що стосується запасних частин, з яких він був складений, то позивачка не представила жодних доказів, що вони придбавались за їхні спільні кошти і , що їх вартість складає 50000 грн.

Це ж стосується і тракторного причіпа, тракторного плуга, тракторного культиватора, тракторної косіли , картоплекопалки , грабарки, токарного верстата по дереву , електрозварювального апарата , кутової шліфувальної машини, електродрелі , металевих тісків , металевої печі до титана.

Як ствердила сама позивачка, частина із цих тих речей , була здана на металобрухт ще за час їх спільного шлюбу.

Доказів про те, що сторонами за час шлюбу було придбано телевізор « ЛЖ» , пральну машинку, позивачка не надала та навіть не змогла пояснити, де взялися ці речі.

Що стосується корови, то як встановленому в судовому засіданні, коли сторони стали спільно проживати в господарстві позивачки, кожен із них мав свою корову, від яких отримували приплід, який спільно годували, отримували доходи, а після припинення шлюбних відносин, кожен із них взяв собі по корові.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач привів в господарство позивачки 2 коня,а коли йшов в інше господарство забрав приплід , який складається із кобили.

Як ствердила позивачка, відповідач привіз в її господарство разом із 2 кіньми і кінний віз, кінні сани, які за час шлюбу використовували спільно та ремонтували, так, як дерев»яна основа прийшла в непридатність .

Відповідач в заперечення проти спільного майна їх з позивачкою,бензопили, надав суду гарантійний талон 0118091, згідно якого він придбав 11.12.2016 року бензопилу , що слід розцінювати, як те, що в їх власності не було бензопили, яка б стала предметом розподілу.

За вказаних обставин суд рахує за доцільне в позові відмовити в повному обсязі у зв»язку із недоведеністю позовних вимог .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 57, 61,69,70,71 СК України , ст. ст. 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. М. Ящук