Номер провадження: 22-ц/785/404/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк» ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, стягнення компенсації, середнього заробітку за часу вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася із позовом про визнання звільнення незаконним, посилаючись на те, що з 2014 року працювала за строковим трудовим договором на посаді юрисконсульта юридичного управління АТ «Фінростбанк», і оскільки трудовий договір з нею неодноразово переукладався, то звільнення її за закінченням строку дії контракту за п.2ст.36 КЗпП не відповідає вимогам закону. Крім того, звільнення з таких підстав не узгоджується з фактичними обставинами звільнення, які полягають в тому, що її чоловік ОСОБА_4 також працював на посаді начальника юридичного відділу банку, і під час роботи листами від 15.06.2015 року, 16.06.2015 року, 21.06.2015 року повідомляв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про факти корупційних дій з боку його працівника ОСОБА_5, і такі заяви були реалізовані, а тому звільнення вона також повязує з такими фактами. Таким чином, звільнення відбулося також із порушенням вимог ч.3ст.53 Закону України «Про запобігання корупції», тому вона має всі підстави для поновлення на роботі, але вважає таке за недоцільне, оскільки банк перебуває в стадії ліквідації, має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відповідно до ч.4ст.235 КЗпП виплату компенсації у розмірі шестимісячного заробітку.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення суду вимогам законності та обґрунтованості.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом №207-к від 05.11.2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 прийнято на посаду юрисконсульта юридичного відділу ПАТ «Фінростбанк» (а.с.11).

В подальшому строковий трудовий договір переукладався із нею кілька разів, і наказом №243-к від 30.11.2015 року її було звільнено з посади юрисконсульта ПАТ «Фінростбанк» в звязку із закінченням строку трудового договору (п.2ст.36 КЗпП України) (а.с.14,16).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обмежився висновком про те, що звільнення відбулося із дотриманням вимог закону, оскільки позивачка самостійно вказувала строк договору і про продовження його дії не зверталася, що не відповідає вимогам ст.214,215 ЦПК України.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частики першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Всупереч викладеним вимогам рішення суду не містить висновків з приводу тих фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки, обставини звільнення з підстав ч.3ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» судом не досліджувалися, питання належного субєктного кола осіб не зясовувалося, і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

В решті апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вбачається зі справи, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 року №67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Порто Франко» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 року №19 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Порто Франко» та призначено уповноважену особу Фондом.

Згідно з ч.1ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч.2ст.37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 ЗаконуФонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку.

Відповідно до частин першоїта другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Системний аналіз цих норм свідчить про те, що уповноважена особа не має самостійного статусу у трудових відносинах із працівниками банку і діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Відповідно до ст.104 ЦК юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Вбачається зі справи, що АТ «Фінростбанк» не припинив існування, запис про його ліквідацію до Єдиного реєстру не внесено, при цьому трудові відносини виникли між ОСОБА_2 та АТ «Фінростбанк», підтвердженням чого є відповідні накази та записи в трудовій книжці.

Позивачкою предявлені вимоги матеріального характеру, які у разі обґрунтованості можуть бути задоволенні лише за рахунок коштів банку.

Водночас вимог до АТ «Фінростбанк» позивачкою не предявлено, відтак у задоволенні позову слід відмовити через предявлення їх до неналежного відповідача.

Враховуючи право позивачки звернення до суду з тих же підстав із залученням належного відповідача, правова оцінка доводам по суті спору не надається.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк» ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, стягнення компенсації, середнього заробітку за часу вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, в решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: