19 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Житлово-комунальної контори «Полтаваоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Житлово-комунальної контори «Полтаваоблагробуд» (далі - ЖКК «Полтаваоблагробуд») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.
ОСОБА_4 на обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона 07 жовтня 2011 року була прийнята на посаду юриста ЖКК «Полтавоблагробуд», про що видано наказ № 32-К від 07 жовтня 2011 року.
Постановою господарського суду Полтавської області від 23 листопада 2006 року у справі № 7/262 ЖКК «Полтавоблагробуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, закінчення якої передбачає звільнення усіх працівників.
26 жовтня 2016 року ОСОБА_4 отримала трудову книжку, відповідно до якої її звільнено 21 травня 2015 року згідно наказу № 2 від
21 травня 2015 року.
ОСОБА_4 вважала своє звільнення з посади юриста незаконним та безпідставним, а тому просила поновити строк на оскарження рішення про звільнення, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від
21 травня 2015 року № 2, зобов'язати ЖКК «Полтавоблагробуд» не пізніше наступного дня після ухвалення рішення видати наказ про поновлення її на роботі на посаді юриста ЖКК «Полтавоблагробуд» з 21 травня 2015 року, визнати недійсним внесений до трудової книжки запис про день звільнення № 8 від 21 травня 2015 року, зобов'язати ЖКК «Полтавоблагробуд» внести до трудової книжки запис про недійсність запису № 8 від 21 травня
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого
2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до
ЖКК «Полтавоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі закрито.
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 березня
2017 року ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року та передати справу на розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що постановою господарського суду Полтавської області від 23 листопада 2006 року ЖКК «Полтавоблагробуд» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Важничого В.Л. з наданням йому повноважень відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22 вересня
2011 року припинено повноваження ліквідатора ЖКК «Полтавоблагробуд» ВажничогоВ.Л., призначено ліквідатором даного підприємства арбітражного керуючого Лазарєва Ф.Е.
У зв'язку з анулюванням свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 346 від 01 березня 2013 року виданого
Лазарєву Ф.Е., ухвалою господарського суду Полтавської області від 23 січня
2014 року повноваження останнього були припиненні та призначено нового ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського міжгосподарського виробничого обʼєднання по агропромисловому будівництву арбітражного керуючого Кіпрача С.І.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10 червня
2014 року припинено повноваження ліквідатора ЖКК «Полтавоблагробуд» КіпрачаС.І., призначено ліквідатором даного підприємства арбітражного керуючого Шишлова О.М. (а. с. 26-29).
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 22 вересня 2011 року ліквідатором підприємства призначено арбітражного керуючого
Лазарєва Ф.Е., який є чоловіком позивача - ОСОБА_4, яка 07 жовтня 2011 року була прийнята на посаду юриста ЖКК «Полтаваоблагробуд».
Згідно з ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцем проживання боржника - фізичної особи.
Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій встановили, що предметом даного спору є визнання незаконним та скасування наказу від
21 травня 2015 року про звільнення ОСОБА_4 з роботи, про зобовʼязання ЖКК «Полтавоблагробуд» видати наказ про поновлення на роботі, визнання недійсним внесення до трудової книжки запису про звільнення № 8 від
21 травня 2015 року, зобовʼязання «Полтавоблагробуд» внести до трудової книжки запис про недійсність запису № 8 від 21 травня 2015 року де ЖКК «Полтавоблагробуд» постановою господарського суду Полтавської області від 23 листопада 2006 року визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого, а тому висновок судів про закриття провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України є обґрунтованим, оскільки з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і спеціальні норми Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет у застосуванні під час розгляду справ про банкрутство перед іншими законодавчими актами України.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.
Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого
2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Житлово-комунальної контори «Полтаваоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова