АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1878/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1587/17Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Гальонкіна С.А. Одринської Т.В.

При секретарі: Радько О.М.,

За участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року

в справі за позовом Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначав, що відповідач працював на посаді заступника директора з охорони праці та техніки безпеки державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» з 3 квітня 2014 року.

4 квітня 2014 року відповідач звернувся і з заявою про надання йому безвідсоткової позики в розмірі 70 000 грн.

6 серпня 2014 року йому було надано у безвідсоткову позику 70 000 грн. про що укладено письмовий договір.

Грошові кошти фактично відповідачем було отримано 5 вересня 2014 року шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача.

Погашення позики проводилося шляхом відрахування грошових коштів із заробітної плати відповідача ( за згодою)

4 листопада 2015 року відповідач звільнився з роботи, належним чином договір позики не виконує та залишок непогашеної позики становить 46 000 грн., які прохали стягнути з відповідача. Крім того прохали стягнути 1940 грн. 65 коп. інфляційних витрат та 624,33 грн. 3% річних.

В ході судового розгляду справи уточнили позовні вимоги, прохаючи стягнути 32560 грн. основного боргу , 1424 грн. 67 коп. -3%річних та 5346 грн. 70 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» заборгованість за договором позики від 06.08.2014 року в розмірі 32560,00 грн., 5346,70 грн. інфляційних втрат та 1424,67 грн. 3% річних, а всього 39 331,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохав рішення суду скасувати вказуючи, що він був звільнений з роботи в звязку з обранням на виборну посаду таким чином звільнення з роботи не є його власним волевиявленням, тому вимоги п. 2.2. договору позики застосовані бути не можуть.

Зазначав, що свої зобовязання за договором позики виконував належним чином, своєчасно сплачуючи заборгованість.

Вказував, що позикодавець не є кредитною установою, тому не має право вимогами повернення інфляційних витрат та 3 % річних.

Також він є постраждалим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи та звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Розглядаючи справу місцевий суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 з 3 квітня 2014 року по 3 листопада 2015 року перебував з позивачем у трудових відносинах.

У відповідності із договором позики від 6 серпня 2014 року ДП « Полтавське управління геофізичних робіт» надало ОСОБА_3 безпроцентну позику в розмірі 70 000 грн. терміном на 5 років.

П. 2.2. договору позику було передбачено, що у випадку припинення трудових відносин з ДП « Полтавське управління геофізичних робіт» пози чальник зобовязується повернути суму позики у день звільнення або укласти додаткову угоду про порядок погашення позики після закінчення трудових відносин.

Встановивши, що після звільнення з роботи сума позики повернута не була, додаткова угода про порядок погашення позики укладена не була, місцевий суд вірно прийшов до висновку про стягнення грошових коштів.

Доводи апелянта про те, що він звільнився не за власним бажанням , а був обраний сільським головою Щербанівської сільської ради - висновків місцевого суду не спростовують, оскільки трудові відносини з були припинені у відповідності з вимогами ст. 36 п. 5 КЗПП України.

Після припинення трудових відносин додаткова угода укладена не була.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-37цс 15).

З врахуванням зазначених норм матеріального права доводи апелянта, що позивач не має права на стягнення інфляційних втрат та 3% річних є необґрунтованими. Та обставина, що позивач не є кредитною установою правового значення не має.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

У відповідності з вимогами п.10 ст. 5 Закону України « про судовий збір» від сплати судового збору звільняються - позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Апелянт є постраждалим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак в даній справі він не є позивачем.

Тому зобовязаний відшкодовувати судові витрати на загальних підставах.

З врахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді : /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

________ ОСОБА_1