Справа №: 653/1247/17
Провадження № 2/653/700/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 квітня 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державного нотаріуса ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державного нотаріуса ОСОБА_2, в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Червонопрапорне, вул. Леніна,29.

Суддя, вивчивши матеріали позову, приходить до наступного висновку.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду (ст.118 ЦПК України).

Стаття 119 ЦПК України закріплює вимоги до форми та змісту позовної заяви, а саме: позовна заява подається у письмовій формі, та повинна містити найменування суду, до якого подається заява; імя позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставин, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документі, що додаються до заяви.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач.

Суддею встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки у ній не зазначено хто є відповідачем по вказаній справі, його анкетні дані, його місце проживання чи перебування, що позбавляє суд у такому випадку належним чином сповістити сторону про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, ціна позову визначається від вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати за ним право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Зі змісту позову вбачається, що він містить майнову вимогу, проте у позові не зазначено ціну позову, та не надано належних доказів на підтвердження вартості майна.

Крім того, до матеріалів позову не додано доказів того, кому та на якій підставі належить спірний будинок.

Згідно ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Проте, позивачем у порушення вищенаведеної норми Закону не долучено копію позову для відповідача.

Також, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позову додано клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, та на підтвердження цього надано копію пенсійного посвідчення.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Проте, суд зазначає, що набуття особою статусу пенсіонера, ще не свідчить про скрутне матеріальне становище, та відсутність можливості сплатити судовий збір, у звязку з чим позивачу необхідно надати належні докази на підтвердження свого скрутного матеріального становища.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119,120 цього кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому вважаю за необхідне залишити дану заяву без руху та надати позивачу час, необхідний для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 120,210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом- залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3