Справа № 530/124/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20.04.2017 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору припиненим , -

В С Т А Н О В И В:

СТОВ "Благовість" звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,ОСОБА_1 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору припиненим( а.с.2-6).

Ухвалою суду від 15 березня 2017 року прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним ( а.с.57).

Ухвалою суду від 15 березня 2017 року позовну заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору припиненим - залишено без розгляду ( а.с.58).

Ухвалою суду від 15 березня 2017 року залучено по справі в якості третьої особи Дейкалівську сільську раду Зіньківського району Полтавської області( а.с.64).

З заяви СТОВ "Благовість" про збільшення позовних вимог (а.с.50-55) вбачається, що розпорядженнями Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської областівід 22.06.2005 № 307 (із змінами від 17.10.2012 № 533 і від 19.12.2012 № 692) прийнято рішення про передачу в оренду СТОВ «Благовість» земельних ділянок загальною площею 577,33 га, з них: рілля 100,00 га, сіножаті 161,83 га, пасовища - 291,61 га, господарські будівлі і двори - 23,89 га, за рахунок земель запасу, що розташовані за межами населених пунктів Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 17 років.26.12.2012 між Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області та СТОВ «Благовість» укладено договори оренди землі. Зокрема договір оренди землі від 26.12.2012 земельної ділянки площею 25,70 га кадастровий номер :00:004:0232.Державна реєстрація вище зазначеного договору, не була проведена.У лютому 2015 року громадянка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління з клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.Головним управлінням було розглянуто клопотання та 16 березня 2015 року видано наказ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» за 1031-СГ. Головним управлінням 24.11.2015 року видано накази № 2681/0/75-15-СГ, «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», відповідно до яких ОСОБА_1 передано в оренду терміном на 21 рік земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.26.11.2015 між Головним управлінням та ОСОБА_1 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки та 05.12.2015 року реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано речове право за № 12387205 (площа 25,70 га). Позивач СТОВ «Благовість» вважає процедуру укладення договорів оренди землі між Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області та СТОВ «Благовість» завершеною, самі договори укладеними. Укладений 26.11.2015 року договір оренди спірної земельної ділянки (площа 25,70 га) між Головним управлінням та ОСОБА_1 таким, що порушив права та законні інтереси СТОВ «Благовість».Враховуючи вище викладене, у порядку ст. 3, 16 Цивільного кодексу України, позивач вважає спірний договір оренди землі від 26.11.2016 р. (земельної ділянки площею 25,70 га кадастровий номер :00:004:0232) - припиненим. Відповідач у справі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області при передачі спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 допустило порушення норм Земельного кодексу України та передало в оренду земельні ділянки які вже виділені у користування СТОВ «Благовість».За вищезазначених обставин СТОВ «Благовість» звернулося з збільшеними позовними вимогами до суду в яких просило суд визнати укладений 26.11.2015 року договір оренди спірної земельної ділянки (площа 25,70 га кадастровий номер :00:004:0232) між Головним управлінням та ОСОБА_1 - недійсним.

В судовому засіданні представник позивача СТОВ «Благовість» за довіреністю ОСОБА_2 збільшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, послався на обставини викладені в збільшеній позовній заяві, представник відповідачаголовного управління Держгеокадастру у Полтавській області за довіреністю ОСОБА_3 позов не визнала, послалась на заперечення, яке приєднане до матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 збільшені позовні вимоги не визнала , послалася на заперечення, яке приєднано до матеріалів справи, третя особа представник Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судові засідання .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача СТОВ «Благовість» за довіреністю ОСОБА_2, представника відповідачаголовного управління Держгеокадастру у Полтавській області за довіреністю ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4, представника третьої особи Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що розпорядженнями Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 22.06.2005 року № 307 (із змінами від 17.10.2012 № 533 і від 19.12.2012 № 692) прийнято рішення про передачу в оренду СТОВ «Благовість» земельних ділянок загальною площею 577,33 га, з них: рілля 100,00 га, сіножаті 161,83 га, пасовища - 291,61 га, господарські будівлі і двори - 23,89 га, за рахунок земель запасу, що розташовані за межами населених пунктів Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 17 років ( а.с.7-9). 26.12.2012 року між Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області та СТОВ «Благовість» укладено договір оренди земельної ділянки площею 27.70 га кадастровий номер :00:004:0232, терміном до 22 червня 2022 року ( а.с.10-12). 26.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 25,7000 га. у тому числі ріллі - 24,0300 га. сіножатей -1,6700 га та 05.12.2015 року реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано речове право за №12387220 (площа 24,45 га). Термін дії договору 21 рік ( а.с.16-21). Відповідно до наказу № 2681/0/75-15-СГ від 24.11.2015 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Передати ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:004:0232, загальною площею 25,700 га з них: ріллі-24,0300 га.,сіножатей-1,67 га. земель запасу для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. У місячний термін укласти договір оренди землі та зареєструвати право користування на земельну ділянку ( а.с.43).

Главою 15 Земельного Кодексу України визначено поняття та різновиди користування землею - постійне та тимчасове (оренда).

Відповідно до ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно положень ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державноїі комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). З огляду на все вищезазначене, позовні вимоги є надуманими та безпідставними, а тому такими, - що не підлягають задоволенню (ст. 81 ЗК України).

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Відповідно до ст. 92-93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. ст. 31-32 Закону України «Про оренду землі» (станом на 26.11.2015 р.), договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи спірний договір оренди землі, укладений 26.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладений з неухильним дотриманням Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. N 220.

Відповідно до ст. 207 Цивільного Кодекс України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Як було встановлено в судовому засіданні спірний договір оренди земельної ділянки укладений 26.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 з неухильним дотриманням Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. N 220, а тому позивач СТОВ «Благовість» не є в даному випадку тим субєктом, що може визнавати його недійсним, оскільки не є стороною договору та не є власником чи землекористувачем вищезазначеної земельної ділянки, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні збільшених позовних вимогсільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки площею 25,70 га. кадастровий номер :00:004:0232 укладеного 26.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1,3, 10,11, 15, 30, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.31,32,81,92,93,152 ЗК України,ст. 203, 215 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні збільшених позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки площею 25,70 га. кадастровий номер :00:004:0232 укладеного 26.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 недійсним відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено: 24.04.2017 року.

Суддя-