Справа № 629/345/17
Номер провадження 2/629/562/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 106000,00 грн та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.
Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у ньому.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. До суду було надано заперечення у якому зазначено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави за договором, було задоволено частково та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: ХWB3D31UD7A132952, державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до п. 4 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження, відповідне зобовязання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі предявляти боржнику інші вимоги у звязку з виконанням цього зобовязання. Також відповідач вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року (а.с. 4-6), укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість відповідача, станом на 01.12.2016 року, становить 385459,75 грн.
27.12.2007 року було укладено кредитний договір № НАС0АN55724587 (а.с. 7-9) між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».
Матеріалами справи підтверджується, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач ОСОБА_2 27.12.2007 року, уклали договір застави рухомого майна № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року (а.с. 46-50), згідно якого відповідач ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: ХWB3D31UD7A132952, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.
Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором; звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави за договором, було задоволено частково. В рахунок заборгованості за кредитним договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року (а.с. 49-50) у розмірі 166873,80 грн звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, кузова/шасі: ХWB3D31UD7A132952, державний номерний знак НОМЕР_1 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк».

Актом державного виконавця від 28.12.2015 року підтверджується, що у відповідача було вилучене заставне майно у вигляді автомобіля DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1.

Як вбачається з ч. 4 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію боржників» у разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження відповідне зобов'язання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі пред'являти боржнику інші вимоги у зв'язку з виконанням цього зобов'язання.

Суд приходить до висновку, що позивач у повному обсязі задовольнив свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Доводи позивача про те, що на даний час вживаються необхідні заходи для реалізації майна, але відповідач ухиляється від виконання умов договору , судом не приймаються, оскільки автомобіль у відповідача вилучений та доказів, які б свідчили про його подальшу долю суду не надано. Крім цього, доказів того, що вилучений транспортний засіб не покриває всієї суми боргу суду також не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» і сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526-527, 530 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов