Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

за участі секретаря - Дем»яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнобай цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко"до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк",Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОКО" (далі - СТОВ "АГРОКО") звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 лютого 2008 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» було укладено договори оренди землі, згідно з якими орендодавці передали орендарю у користування належні їм земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області:

- ОСОБА_4, кадастровий номер :05:000:0825, площею 2,8234 га.;

- ОСОБА_5, кадастровий номер :05:000:0024, площею 5,6468 га.

Вказані договори оренди землі були укладені строком на 8 років, починаючи з 01.01.2008 року і закінчуючи 31.12.2015 року.

Також 02 січня 2009 року договір оренди землі було укладено між ОСОБА_1 та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО», за умовами якого ОСОБА_1 передала, а СТОВ «Родина» прийняло у користування належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0476, площею 2,7657 га, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області. Відповідно до умов договору оренди землі він був укладений строком на 7 років.

СТОВ «АГРОКО» добросовісно й належним чином виконувало свої зобовязання за укладеними та зареєстрованими відповідно до вимог закону договорами оренди землі, відповідно до умов цих договорів. Більш як за 100 днів до закінчення строку дії вище вказаних договорів оренди землі надіслав орендодацям письмові повідомлення з прикладенням проектів додаткових угод до укладених з СТОВ «АГРОКО» договорів оренди землі, якими повідомив про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк. Проте останні ухилилися від укладення договорів оренди землі на новий строк із СТОВ «АГРОКО», мотивуючи це бажанням самостійно використовувати (обробляти) свої земельні ділянки (паї).

В подальшому з отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації позивачу стало відомо, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 на підставі договорів оренди землі від 11.01.2016 року передали спірні земельні ділянки в користування іншій юридичній особі відповідачу СТОВ «МАЯК».

СТОВ «АГРОКО» звернулося до суду за захистом свого переважного право перед іншими особами на укладення договорів оренди земельних ділянок на новий строк, які до цього перебували у них в оренді. Просили суд визнати недійсними вищевказані договори оренди землі та скасувати їх державну реєстрацію, визнати поновленими договори оренди зі СТОВ "АГРОКО".

Під час розгляду справи до участі у справі було залучено ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_4, який 01 липня 2016 року помер (а.с. 113, 135-138, 140-141).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки (ч. 1 ст. 148-1 ЗК України).

Таким чином ОСОБА_2, після отримання у спадщину земельних ділянок ОСОБА_4, набула усіх прав і обов'язків власника цих земельних ділянок, в тому числі прав і обов'язків попереднього власника за укладеними спірними договорами, а тому є належним відповідачем у справі.

Враховуючи залучення правонаступника, позивачем уточнювались позовні вимоги (заява про уточнення позовних вимог, а.с. 217, 218).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, та просив задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Повідомила, що СТОВ «Родина», а подальшому й СТОВ «АГРОКО» не виконували умови договору оренди землі, несвоєчасно виплачували кошти, сплачували частинами, за орендною платою завжди були великі черги. Це її не влаштовувало, і тому задовго до закінчення терміну дії договору оренди з СТОВ «Родина» планувала в подальшому не продовжувати договірні відносини. Листа від СТОВ «АГРОКО» з пропозицією щодо продовження договору оренди не отримувала, на поштвому повідомленні не її підпис. Умови договору оренди зі СТОВ «Маяк» є кращими, оплата здійснюється вчасно, поквартально, відношення до орендодавців краще.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову також заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Повідомила, що СТОВ «Родина», а подальшому й СТОВ «АГРОКО» не виконували умови договору оренди землі, несвоєчасно виплачували кошти, зерно треба було самостійно отримувати та перевозити додому. Її чоловік писав заяву, що не бажає продовжувати договір оренди зі СТОВ «АГРОКО» ще за рік до його закінчення. СТОВ «Маяк» на даний час зерно в рахунок виплати орендної плати привозить додому. З роботи її чоловіка ОСОБА_4 та її сина СТОВ «Агроко» безпідставно звільнили. Ніяких листів щодо продовження договору оренди від СТОВ «Агроко» ОСОБА_4 не отримував, підпис на зворотньому повідомленні не його. Умови договору оренди зі СТОВ «Маяк» є кращими, оплата здійснюється вчасно, поквартально, відношення до орендодавців краще.

Представники Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" (далі - СТОВ "Маяк") ОСОБА_7, ОСОБА_8 проти позову заперечували. Зазначали, що для задоволення позову відсутні підстави, оскільки позивач не має переважного права на укладення договору оренди, оскільки орендодавці висловлювали орендарю в письмовому вигляді про своє небажання продовжувати договірні відносини, тому відсутній один з юридичних фактів, необхідний для застосування права поновлення договорів оренди землі. Так як державна реєстрація договорів оренди землі, укладених відповідачами зі СТОВ "Маяк" була проведена в січні 2016 року, позивач фактично не користується земельниим ділянками, тобто відсутня ще одна підстава для поновлення договорів оренди землі. Розмір орендної плати в договорах оренди землі, укладених між відповідачами та СТОВ "Маяк", визначений в 6 % нормативної грошової оцінки землі, яка складає 145152 грн., і становить 8709 грн.18 коп., тоді як розмір орендної плати в проектах додаткових угод, складених СТОВ "Агроко" вказаний взагалі не був, орендодавцям направлялись пусті бланки. Такі висновки представники зробили, оскільки у вересні 2015 року належним органом державної влади нормативна грошова оцінка землі встановлена не була, відповідно позивач не міг зазначити її розмір у проектах додаткових угод. Крім цього, власники земельних ділянок не бажають продовжувати зі СТОВ «Агроко» договірні відносини, тобто відсутнє волевиявлення сторін. З цих підстав відповідач СТОВ "Маяк" вважає позов необгрунтованим і в задоволенні просять відмовити повністю.

Представник Чорнобаївської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, в поданій до суду заяві від 11.05.2017 року державний реєстратор Чорнобаївської РДА просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

У відповідності до нової редакції статуту СТОВ «АГРОКО» від 20.04.2014 року, дане товариство є правонаступником прав та обов»язків СТОВ «Родина» (а.с. 10-11).

11 лютого 2008 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» було укладено договори оренди землі, згідно з якими орендодавці передали орендарю у користування належні їм земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області:

- ОСОБА_4, кадастровий номер :05:000:0825, площею 2,8234 га.;

- ОСОБА_5, кадастровий номер :05:000:0024, площею 5,6468 га.

Вказані договори оренди землі були укладені строком на 8 років, починаючи з 01.01.2008 року і закінчуючи 31.12.2015 року (а.с. 27-30, 47-50). Також 02 січня 2009 року договір оренди землі було укладено між ОСОБА_1 та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО», за умовами якого ОСОБА_1 передала, а СТОВ «Родина» прийняло у користування належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0476, площею 2,7657 га, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області (а.с. 12-15). Відповідно до умов договору оренди землі він був укладений строком на 7 років.

Дані договори були зареєстровані в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», а саме:

- з ОСОБА_5 29.09.2008 року за № 82;

- з ОСОБА_4 - 28.08.2008 року за № 22;

- з ОСОБА_1 - 07.12.2009 року за № 38.

СТОВ «Агроко» 02.01.2009 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а 01 січня 2013 року з ОСОБА_1 уклали додаткові угоди до договорів оренди (а.с. 16, 31, 51), зміни стосувалися збільшення орендної плати.

Як вбачається з довідки Відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області № 3473 від 16.05.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 52, 60) ОСОБА_4 успадкував частину земельної ділянки (паю) плошею 2,9767 га, кадастровий номер :05:000:0824 після смерті своєї матері ОСОБА_5, державний акт ЯЛ 843636. Після цього 02.08.2011 року між ним та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «Агроко», було укладено угоду про зміну і доповнення договору оренди землі (а.с. 170), зміни стосувалися розміру орендної плати.

16.09.2015 року позивач більш як за 100 днів до закінчення строку дії договорів оренди землі надіслав орендодавцям письмові повідомлення з прикладенням проектів додаткових угод до укладених з СТОВ «АГРОКО» договорів оренди землі, якими повідомив про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк. СТОВ «АГРОКО» запропонувало відповідачам у справі укласти договори оренди землі на новий строк на наступних умовах:

- строк дії договору 10 років;

- орендна плата 6 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 145152,99 грн., що становить в рік 8709,18 грн.

Орендодавці ухилилися від укладення договорів оренди землі на новий строк зі СТОВ «Агроко» як попереднім орендарем, хоча й не висловили в передбачений законодавством строк місячний термін - своїх заперечень щодо пролонгації договору.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 в цій частині, що її чоловік ОСОБА_4 ще за рік до закінчення терміну дії договору оренди 23.01.2015 року подавав до СТОВ «Агроко» заяву про відсутність у нього намірів продовжувати договори оренди (а.с. 32) судом не приймаються, оскільки вказана заява в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не створила будь-яких прав та обов»язків, її не можна розцінювати як відповідь орендодавця на пропозицію орендарю щодо продовження дії договору оренди.

З отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації позивачу стало відомо, що відповідачі на підставі договорів оренди землі від 11.01.2016 року передали спірні земельні ділянки в користування іншій юридичній особі відповідачу СТОВ «МАЯК», і зазначені договори були зареєстровані державними реєстраторами Чорнобаївського районного управління юстиції за СТОВ «Маяк» (а.с. 21-25, 37-40, 52-55, 222).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" (в редакції на час виникнення даних правовідносин) визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, має право на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями.

Відповідно до п. 8 договорів оренди землі укладених орендодавцями та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» сторонами було погоджено, що при намірі скористатися своїм переважним правом на поновлення договорів оренди землі на новий строк орендар повинен не пізніше ніж за 100 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Частинами першою-пятою статті 33 Закону України "Про оренду землі передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар надав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Судом встановлено, що позивач 16.09.2016 року, тобто за 107 днів до завершення терміну дії попередніх договорів оренди землі, через Чорнобаївське відділення Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» направив орендодавцям (ОСОБА_4 також як спадкоємцю ОСОБА_5Д.) повідомлення про свій намір скористатися переважним правом укладення договорів оренди землі на новий строк, з прикладенням проектів додаткових угод, що підтверджується відповідними фіскальними чеками зазначеної вище поштової установи (а.с. 17-20, 33-36, 42-43, 45-46).

ОСОБА_1, ОСОБА_4 відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення цих поштових відправлень (а.с. 18, 34) отримали зазначені повідомлення з прикладеними до них проектами додаткових угод 21.09.2015 року, тобто за 102 дні до завершення терміну дії попередніх договорів оренди землі.

Заперечення відповідачів-фізичних осіб щодо цього (підписи на рекомендованих повідомленнях не їх), судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на підтвердження протилежного сторонами суду не надано.

Також ОСОБА_4 іншого листа щодо пролонгації договору оренди, укладеного між СТОВ «Родина» та його матір»ю ОСОБА_5 не отримав, зазначений лист був повернутий відправнику 20.10.2016 року за закінченням терміну зберігання (а.с. 44). Як вбачається з листа № 01-221 від 17.05.2016 року Центру поштового зв»язку № 2 Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» поштове відправлення У 06 5 адресоване ОСОБА_4 зберігалося об»єктом поштового зв»язку протягом одного місяця та по причині неявки адресата повернуто в зв»язку з закінченням строку зберігання 20.10.2015 року (а.с.58). Вважаючи, що в даному випадку СТОВ «АГРОКО» повідомило орендодавця про намір пролонгації договору оренди суд виходить з того, що на адресу останнього в один і той же день було направлено два поштові відправлення, одне з яких ОСОБА_4 було отримано. Знаючи про вміст вкладення листів «СТОВ «АГРОКО», він не виявив бажання отримати друге повідомлення. За аналогією суд вважає за доцільне послатися в даному випадку також на роз»яснення, що містяться в абз. 2 п. 1.7 постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» згідно яких днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Посилання відповідачів на неналежне виконання позивачем умов договору по своєчасній сплаті орендної плати нічим не підтверджені як не спростовані і вказівки на те, що лист-повідомлення направлялось власникам земельних ділянок з пустим бланком проекту додаткової угоди. Позивачем надані проекти додаткової угоди з доказами поштового відправлення усіх необхідних документів на адресу кожного орендодавця.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачі уклали Договори оренди землі з іншою юридичною особою відповідачем у справі СТОВ «Маяк» саме на тих умовах, які їм пропонував і позивач 6 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на 10 років. .

Отже, з аналізу положень чинного законодавства у сфері даних правовідносин суд прийшов до висновку, що за приписом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач СТОВ "АГРОКО" має переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк з наступних підстав:

1) орендар належно виконував свої обовязки за попереднім договором відповідно до умов цього договору, що вбачається з довідок про випалату орендної плати, відомостей на реалізацію с/г продукції та відомостей на виплату грошей (а.с. 26, 41, 56, 172-186). Належних доказів на спростування зазначеного суду не надано.

2) до спливу строку договору СТОВ "АГРОКО" письмово повідомив орендодавців у встановлені договором строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

3) СТОВ "АГРОКО" до письмового листа-повідомлення додав проект додаткової угоди з умовами, які не є гіршими ніж ті, на яких відповідачі-фізичні особи уклали договори оренди землі зі СТОВ "Маяк";

4) після отримання листів-повідомлень з прикладеними до них проектами додаткових угод орендодавці не повідомили орендаря про наявність заперечень на надіслані їм повідомлення;

5) мало місце укладення договору оренди землі з новим орендарем - СТОВ "Маяк" - на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем - СТОВ "Агроко".

Таким чином, оскільки за змістом ч.ч. 8 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, позовні вимоги СТОВ "Агроко" підлягають до задоволення.

Дані висновки суду узгоджуються і з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 та у постанові від 18.03.2015 року у справі № 6-3цс15, які прийняті Верховним Судом України за результатами розгляду справи в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах через неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Даючи оцінку наданого СТОВ «Маяк» Договору про встановлення площ та меж землекористування від 23 листопада 2015 року (а.с. 156-161), як доказу того, що позивач погодився передати землі орендодавців у користування відповідачу, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що СТОВ «АГРОКО» у відповідності до вимог закону, розпочав роботу про виділення вказаних земельних ділянок селянам для обробітку самостійно єдиним земельним масивом, що і підтверджує даний договір від 23 листопада 2015 року.

Разом з тим у квітні 2016 року стало відомо, що кожний з землевласників і не збирався самостійно використовувати свої земельні ділянки а через 11 днів після закінчення дії договорів оренди 2008 року, уклали договори оренди з іншим орендарем фактично на тих же самих умовах, що і були запропоновані первісним орендарем.

Приведені вище правові норми також дають підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року (справа № 6-219цс14 ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний спір стосується захисту переважного права одного орендаря перед другим орендарем на продовження дії договору оренди і на підставі вказаних вище доводів вважає, що таке право СТОВ «АГРОКО» порушене і підлягає захисту шляхом визнання недійсними оспорюваних договорів оренди, скасування їх державної реєстрації.

За положеннями ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Тому, з огляду на те, що спірні договори оренди землі укладені з СТОВ «Маяк» підлягають визнанню недійсними з підстав, зазначених вище, скасування їх державної реєстрації та поновлення попередніх договорів оренди є адекватним способом захисту прав та інтересів позивача. Порушене переважне право позивача підлягає захисту відповідно до положень ст. 3 ЦПК України в судовому порядку, адже згідно абзацу 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 9600 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко"до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 року між СТОВ «МАЯК», та ОСОБА_1, зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 03.02.2015 року за № 12452698 та скасувати державну реєстрацію цього договору.

Визнати поновленим договір оренди землі від 02 січня 2009 року, предметом якого є земельна ділянка площею 2,7657 га, кадастровий номер :05:000:0476, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «Агроко» та ОСОБА_1, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 07.12.2009 року за № 38.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 року між СТОВ «МАЯК», та ОСОБА_4, зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488271 та скасувати державну реєстрацію цього договору.

Визнати поновленим договір оренди землі від 11 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка площею 2,9767 га, кадастровий номер :05:000:0824, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «Агроко» та ОСОБА_4, спадкоємцем якого є ОСОБА_2, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 28.08.2008 року за № 22.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 року між СТОВ «МАЯК», та ОСОБА_4, зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488025 та скасувати державну реєстрацію цього договору.

Визнати поновленим договір оренди землі від 11 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка площею 2,8234 га, кадастровий номер :05:000:0825, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «Агроко» та ОСОБА_5, спадкоємцями якої є ОСОБА_4, ОСОБА_2, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.09.2008 року за № 82.

Стягнути з СТОВ «МАЯК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь СТОВ «Агроко» витрати по оплаті судового збору по 3200 (три тисячі двісті) грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Кваша