Справа № 454/1526/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Сокальської РДА про виселення,-,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Сокальської РДА про виселення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що являється власником житлового будинку № 103 «Б» в м. Великі Мости, вул. Хмельницького Сокальського району Львівської області. Однак вказаний будинок є зайнятим відповідачем, який в добровільному порядку відмовляється покинути цю будівлю, внаслідок чого порушено його основоположні права щодо користування власністю, а тому просив суд виселити ОСОБА_2 з його будинку № 103 «б» в м. Великі Мости, вул. Хмельницького Сокальського району Львівської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не прибули надали суду заяву про розгляд даної справи у їх відсутності. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не прибули, однак подали суду заяву про розгляд справи без їх участі. В поданій заяві зазначили, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сокальської РДА ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, надала заяву в якій зазначила, що вирішення данного питання покладає на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом положень ст.ст. 317, 319 ЦК власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Також, згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі; зміну правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 383 ЦК України вбачається, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2015 року у справах № 6-48364св14 та № 6-332 св15 зазначено, що для застосування статті 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачами того факту, що вони є власниками нерухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51791852 від 19.01.2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 має на праві приватної власності житловий будинок за адресою м.Великі Мости вул. Хмельницького, 103 Б Сокальського району Львівської області.

Таким чином, позивач надав суду доводи, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у доказах у суду не виникло , що він має на праві приватної власності житловий будинок за адресою м.Великі Мости вул. Хмельницького, 103 б Сокальського району Львівської області.

Однак даний будинок на даний час без будь-яких правових підстав зайняв відповідач та не бажає його звільняти. Протягом розгляду справи відповідачем не вчинено жодних дій по переселенню у власний житловий будинок в м.Великі Мости вул.. Хмельницького, 103 В, Сокальського району Львівської області.

Тому, оцінивши всі докази, які наявні в матеріалах справи щодо правомірності володіння спірним майном суд констатує факт відсутності у відповідача доказів правомірності набуття права власності чи права на користування спірним майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 будинку №103 б по вул. Хмельницького, що в м. Великі Мости Сокальського району Львівської області без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс