Справа № 242/402/17
Провадження №2/242/437/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Всеукраїнська кредитно-брокерська компанія» про стягнення заборгованості за договором оренди та стягнення шкоди, завданої майну орендодавця,-
У судове засідання позивач, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду належним чином.
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.09.2013 р. між ТОВ «Перша Всеукраїнська кредитно-брокерська компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди, відповідно до якого ОСОБА_1 надала відповідачу ТОВ «Перша Всеукраїнська кредитно-брокерська компанія» у строкове платне користування приміщення загальною площею 47,6 кв.м., яке розташовано за адресою: м.Донецьк, просп. 25-річчя РСЧААДРЕСА_1, та рухоме майно, що знаходилось у вказаній квартирі та визначене у додатку №1 до договору, строком на 35 місяців та з оплатою 8000 грн. за один календарний місяць.
На виконання умов договору оренди, 04.10.2013р. сторонами у справі було складено акт приймання-передачі об'єкту оренди, відповідно до якого відповідач прийняв в користування приміщення та повинен був сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі, передбаченому п.5.1. договору.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом - ст.525 ЦК України.
Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
При вирішенні спору, суд не бере до уваги умови додаткової угоди №2 від 24.04.2014 року, укладеної між сторонами, якою передбачено, що строк оренди скорочується за взаємною згодою сторін, та останнім днем вирішили вважати 24.04.2014 року, оскільки даний договір не містить підпис ОСОБА_1, а тому не несе будь-яких юридичних наслідків.
При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів та 3% річних за невиконання зобовязань, суд враховує наступне.
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми зобовязання.
Так, ст. 767 ЦК України передбачено, що наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.
Статтею 772 ЦК України визначено, що наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження.
Стаття 779 ЦК України передбачає наслідки погіршення речі, переданої у найм, зокрема, що наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.
Виходячи з аналізу вказаних норм та наданих суду доказів на підтвердження факту пошкодження майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, який стан майна був до передання в оренду та, що має місце погіршення цього стану.
Суд не бере до уваги надані позивачем фотознімки, оскільки вони не містять інформації щодо дати здійснення цього фотознімку, а тому не можуть свідчити пор факт погіршення стану майна переданого в оренду.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Всеукраїнська кредитно-брокерська компанія» про стягнення заборгованості за договором оренди та стягнення шкоди, завданої майну орендодавця задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.В.Пирогова