Справа № 361/5061/16-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/4542/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту № 40.29-48/118 від 30 березня 2007 року на купівлю автотранспортних засобів в розмірі 26 912,41 доларів США, що за курсом Національного банку України на 08 серпня 2016 року становить 667 579 грн. 74 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 укладено договір кредиту, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 26 180 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних з кінцевим терміном повернення до 29 березня 2012 року. Кредит надавався для оплати придбаного автомобіля Mitsubishi, 2007 року випуску. 09 червня 2009 року між банком і позичальником було укладено додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору, якою підвищено процентну ставку за користування кредитом до 12 % та збільшено строк погашення суми кредиту до 29 березня 2014 року. Банк надав позичальникові кредит у вищевказаній сумі. Однак, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання за договором, допустив прострочення платежів, внаслідок чого ОСОБА_2 має перед банком заборгованість за цим договором на загальну суму 26 912,41 доларів США.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 40.29-48/118 від 30 березня 2007 року в розмірі 2 538 доларів США, 96 центів та 181 284 грн. 92 коп., з яких: 2 428 доларів США заборгованість за кредитом, 110,96 доларів США заборгованість по процентам, 113 442 грн. 73 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 67 842 грн. 19 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж було здійснено 25 серпня 2010 року. Розрахунок, наданий банком, не містить достатньої інформації щодо розрахунку заборгованості, що утворилася по тілу кредиту та розрахунку відсотків, а, отже, не є належним доказом у справі. Позивач мав право нараховувати пеню за кожний періодичний платіж окремо та в межах п. 4. 4 кредитного договору, тобто з моменту виникнення зобовязань та повинно бути припинене нарахування пені через один рік від дня, коли будь-яке зобовязання мало бути виконане.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 30 березня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 40.29-48/118, згідно умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання для оплати придбаного автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport», 2007 року випуску, грошові кошти в розмірі 26 180 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 10 % річних з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по кредиту до 29 березня 2012 року згідно графіку до 10 числа кожного місяця.

Згідно п. п. 2.1, 2.4 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальникові готівкових коштів в іноземній валюті (доларах США). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється теж у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, які підлягають сплаті в період з 1 по 10 число місяця наступного за звітним.

Згідно п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує банкові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до умов п. 7.3 кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (а.с.7-9).

09 червня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 40.29-48/118 на купівлю автотранспортних засобів від 30 березня 2007 року, відповідно до умов якої сторони за взаємною згодою внесли зміни до кредитного договору, зокрема, збільшили розмір процентів за користування кредитом до 12 % річних, продовжили кінцевий термін погашення суми основної заборгованості до 29 березня 2014 року (включно), змінили графік погашення кредиту та суму щомісячного платежу (а.с.10).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 08 серпня 2016 року складає 26 912,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 667 579 грн. 74 коп., з яких: 11 395,95 доларів США, що складає 282 683 грн. 91 коп., заборгованість за кредитом; 7 530,85 доларів США, що становить 186 807 грн. 61 коп., заборгованість по процентам; 5 006,31 доларів США, що складає 124 184 грн. 76 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 2 979,30 доларів США, що становить 73 903 грн. 46 коп. пеня за несвоєчасне сплату процентів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що стягненню підлягає заборгованість у межах позовної давності. Розмір пені не може бути зменшений, оскільки відповідач не подавав до суду відповідну заяву.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримав кошти у розмірі 26 180 доларів США на придбання транспортного засобу. У звязку з неналежним виконанням умов договору у позичальника утворилася заборгованість.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначає, що останній платіж було здійснено ним 25 серпня 2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише у вересні 2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року (справа № 6-2462цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно графіку погашення кредиту, який міститься у матеріалах справи, платежі за кредитним договором повинні здійснюватися щомісячно.

Враховуючи зазначене, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у межах трирічного строку позовної давності перед зверненням з позовом до суду, а саме за період з 11 вересня 2013 року по 07 серпня 2016 року (день, зазначений банком у розрахунку заборгованості), а саме заборгованість по тілу кредиту у розмірі 2 126 доларів США та заборгованість по процентах у розмірі 87,49 доларів США.

Суд першої інстанції стягнув тіло кредиту та відсотки за період, починаючи з 13 серпня 2013 року. Однак, позивач звернувся до суду з позовом 30 серпня 2016 року. Отже, розмір заборгованості по тілу кредиту та процентах по кредиту, яку стягнув суд, підлягає зменшенню в межах строку позовної давності, а саме до 2 126 доларів США по тілу кредиту та 87,49 доларів США по процентах.

Крім того, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції в частині стягнення пені з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14).

Судом встановлено, що стягненню підлягає заборгованість у розмірі 2 213 доларів США, 96 центів, що станом на 08 серпня 2016 року еквівалентно 54 906 грн. 94 коп., з яких: 2 126 доларів США, що еквівалентно 52 736 грн. 70 коп. заборгованість за кредитом, 87,49 доларів США, що еквівалентно 2 170 грн. 24 коп. заборгованість по процентах.

Суд першої інстанції стягнув заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 113 442 грн. 73 коп., що більше ніж вдвічі перевищує розмір збитків, а також пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 67 842 грн. 19 коп., що більше ніж у тридцять разів перевищує розмір збитків по процентах.

За таких обставин, розмір пені, заявлений банком до стягнення, підлягає зменшенню до розміру завданих збитків як по тілу кредиту, так і по процентах.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідач не подавав заяву про зменшення пені. Однак, такі висновки суду є помилковими, оскільки в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вправі без заяви сторони зменшити розмір пені, якщо вона значно перевищує розмір збитків.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що нарахування пені повинно бути припинено через один рік від дня, коли будь-яке зобовязання мало бути виконано.

Однак, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач звертав увагу суду на вказану обставину, і суд дав їй належну правову оцінку.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотках та пені не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову банком не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» сплатив судовий збір у розмірі 10 013 грн. 70 коп. Позовні вимоги банку підлягають до часткового задоволення, а тому на його користь підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 1 862 грн. 54 коп. На користь відповідача підлягає стягненню з позивача судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, а саме 8 966 грн. 25 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», місце знаходження вул. Ковпака, 29, м. Київ, , заборгованість за договором кредиту № 40.29-48/118 від 30 березня 2007 року у розмірі 2 213 (дві тисячі двісті тринадцять) доларів США, 49 центів, що станом на 08 серпня 2016 року еквівалентно 54906,94 (пятдесят чотири тисячі девятсот шість гривень), 94 копійки, з яких: 2126 доларів США, що еквівалентно 52736.7 грн. (пятдесят дві тисячі сімсот тридцять шість гривень), 70 копійок заборгованість за кредитом, 87,49 доларів США, що еквівалентно 2 170 (дві тисячі сто сімдесят гривень), 24 копійки заборгованість по процентам, та пеню у розмірі 54906,94 (пятдесят чотири тисячі девятсот шість гривень), 94 копійки, з яких: 52736.7 грн. (пятдесят дві тисячі сімсот тридцять шість гривень), 70 копійок пеня за несвоєчасне повернення кредиту, - 2 170 (дві тисячі сто сімдесят гривень), 24 копійки - пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», місце знаходження вул. Ковпака, 29, м. Київ, , судовий збір у розмірі 1 862 (одна тисяча вісімсот шістдесят дві гривні), 54 копійки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», місце знаходження вул. Ковпака, 29, м. Київ, на користь ОСОБА_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 8 966 (вісім тисяч девятсот шістдесят шість гривень), 25 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3