У х в а л а

іменем україни

7 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Макарчука Григорія Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі в м. Києві, про скасування постанови приватного нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом за касаційною скаргоюОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області № 33/01-16 від 18 березня 2014 року, зобов'язати приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Макарчука Г.І. видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку майна, яке розташоване по АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_5, після якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 Вона звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Макарчука Г.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва відмовлено.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 листопада 2015 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Макарчука Г.І., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2, про визнання незаконної постанови № 33/01-16 від 18 березня 2014 року приватного нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтва на спадкове майно вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України.

Такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідають вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, ухвала апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2015 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.І.Євтушенко Т.Л.Ізмайлова