У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.

при секретарі судового засідання Гуровій Л.Л.

розглянувши подання начальника Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Волноваського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області звернувся до суду із вказаним поданням. Посилався на те, що в провадженні відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий документ по справі № 6-45/11 від 14.02.2011 роки, виданий Київським районним судом м. Донецька про стягнення боргу у сумі 116489 гривень 06 копійок з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Південкомбанк». В ході виконання виконавчого провадження було встановлено, що ОСОБА_1 помер 15.05.2013 року. На підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 21.01.2016 року по справі № 6/221/1/2016 державним виконавцем було винесено постанову про заміну сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2. До теперішнього часу рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. На підставі цього просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_3 до виконання зобовязань покладених на нього виконавчим документом № 6-15/11 від 14.02.2011 року про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Південкомбанк» у сумі 116489 гривень 06 копійок.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали суд вважає, що подання про не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: 1) якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); 2)якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); 3) якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)

вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.19 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини, непереборної сили, події тощо (узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, виконане Верховним Судом України 01 лютого 2013 року).

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Між тим,долученими до справи доказами не доведено навмисне чи інше свідоме невиконання ОСОБА_2П рішення суду, що виключає необхідність його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

При цьому, суд враховує й рішення ЄСПР від 11 липня 2013 року в справі «Хлистов проти Росії», відповідно до якого Європейський суд визнав доведенимпорушення національною владою Росії п.п. 2 и 3 ст. 2 Протоколу № 4ЄСПР статья 2 Протокола №4 к Конвенции, яка гарантує право кожному на свободу переміщення, включаючи право залишити любу країну й виїхати в країну за своїм вибором,в той час як втручання в право особина виїзд із його країни не було «необхідним в демократичному суспільстві», тому у задоволенні подання вважаю за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України та п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України, ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Овчиннікова