АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженного представника управління Національної поліції в Херсонській області Якуби Світлани Володимирівни на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2017 року ухвалене у справі за позовом Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо транспортної пригоди

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року Головне управління Національної поліції в Херсонській області звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі акту передачі транспортного засобу від 27.11.2015 року за начальником відділу Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Херсонській області, підполковником ОСОБА_4 був закріплений службовий транспортний засіб «Фольцваген Пассат» д/н НОМЕР_1, реєстраційний номер 220046.

Цього ж дня між Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області та ОСОБА_4 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за умовами якого відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому.

15.01.2016 року з вини ОСОБА_4, який керував службовим транспортним засобом Фольцваген Пассат об 8 годині 30 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг Українська - Ладичука в м. Херсоні сталася дорожньо - транспортна пригода,внаслідок якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Херсон від 09.02.2016 року.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 14.09.2016 року вартість матеріальних збитків складає 111982,95 грн.

Посилаючись на те, що відповідач взяв на себе зобов'язання про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна, враховуючи, що дорожньо - транспортна пригода мала місце з вини відповідача та не при виконанні ним трудових обов'язків, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в сумі 111982,95 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Головного управління Національної поліції в Херсонській області 12436,61 грн. матеріальної шкоди та 1679,74 грн. судових витрат. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважений представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області Якуба С.В. просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 в своїх запереченнях на скаргу її не визнав, вказавши, що рішення суду є законним та обгрунтованим, зазначав, що дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої заподіяно майнову шкоду позивачу, сталася під час виконання ним оперативно - розшукової діяльності, покликався на безперервне виконання своїх обов'язків через особливий характер роботи, а тому вважає посилання позивача на те, що шкода завдана ним не при виконанні службових обов'язків є безпідставними.

В судовому засіданні представники Головного управління Національної поліції в Херсонській області Якуба С.В. та ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримали, з підстав в ній викладених.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ч.2 ст.305 ЦПК України вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач перебуває у трудових правовідносинах з позивачем, та не відноситься до категорії працівників, з якими згідно ст.135-1 КЗпП України може укладатися договір про повну матеріальну відповідальність, на момент заподіяння шкоди виконував свої трудові обов'язки і тому шкода заподіяна ним підлягає стягненню за нормами трудового законодавства у межах середнього місячного заробітку відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, відповідно до ст. 132 КЗпП України, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, а саме ст. 134 зазначеного кодексу.

Відповідно до вказаної статті працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працюючи начальником відділу Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Херсонській області 15.01.2016 року керуючи транспортним засобом «Фольцваген Пассат» реєстраційний номер НОМЕР_1, який йому ввірено у процесі виконання ним трудових обов'язків скоїв дорожньо - транспортну пригоду, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 14.09.2016 року розмір майнової шкоди складає 111982 грн. 95 коп.

Згідно укладеного 27.11.2015 року між начальником відділу забезпечення автотранспортом Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 договору про повну матеріальну відповідальність, ОСОБА_4 взяв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секрітаріату ВЦРПС від 28.12.1977 за №447/24, яка є діючою на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Перелік посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність.

Однак, виконувана відповідачем ОСОБА_4 робота в зазначеному Переліку не вказана, а отже укладений 27.11.2015 року із ОСОБА_4 письмовий договір про повну матеріальну відповідальність юридичної сили не має і не може бути підставою для покладення на нього матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з його вини.

Не може бути підставою для скасування рішення суду і доводи апелянта про те, що відповідач під час скоєння ДТП самовільно використовував службовий транспорт, оскільки представником позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач 15.01.2016 року об 8 годині 30 хвилин - момент заподіяна майнової шкоди, використовував службовий автомобіль в особистих цілях та всупереч інтересам власника.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилання представника позивача на внутрішній розпорядок дня працівників галузевих служб апарату УМВС та підпорядкованих йому підрозділів, який був чинним на момент завдання майнової шкоди не є підтвердженням факту самовільного використання відповідачем службового автомобіля. Ч.1 ст.12 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Всі доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені апеляційним судом, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженного представника управління Національної поліції в Херсонській області Якуби Світлани Володимирівни відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко