Справа № 1018/7247/12
У Х В А Л А

іменем України

17 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни, заінтересована особа - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із скаргою, в якій просив визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рубель І.В. по виконавчому провадженню при винесенні постанови №50247440 від 31 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати дану постанову.

В обґрунтування скарги зазначало, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України знаходиться виконавчий лист Обухівського районного суду №1018/7247/12 від 12 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №№77.2/СЗ-334.07.2 від 14 вересня 2007 року, а саме: суму заборгованості за кредитом 300000 доларів США; суму заборгованості за процентами по кредиту 109038,33 доларів США.

22 лютого 2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рубель І.В. відкрито виконавче провадження.

31 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Рубель І.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому необхідні дії для встановлення належного боржникові майна державним виконавцем не вчинено.

В судове засідання скаржник, заінтересована особа не з'явились, про час розгляду скарги повідомлялись належним чином, представник скаржника подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець Зеленевич О.В. проти скарги заперечив, посилаючись на на повноту здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні, правомірність дій державного виконавця.

Вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та виконавчого провадження, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.12.2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року в частині стягнення пені з ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 108352,48 доларів США, що еквівалентно 1626146 грн. 67 коп. за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 40733,02 доларів США, що еквівалентно 611318 грн. 42 коп. за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, а всього пені 149085,50 доларів США, що еквівалентно 2237465 грн.10 коп. В іншій частині позову про стягнення пені відмовити. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат змінено. В рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» за договором №№77.2/СЗ-334.07.2 від 14.09.2007 року, в розмірі: заборгованості за кредитом 300000,00 доларів США; суму заборгованості за процентами по кредиту 109038,33 доларів США; суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 146290 грн.75 коп.; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту 77 831 грн. 86 коп.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 108352,48 доларів США, що еквівалентно 1626146 грн. 67 коп. за період 22.10.2011 року по 22.10.2012 року, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 40733,02 доларів США, що еквівалентно 611318 грн. 42 за період із 22.10.2011 року по 22.10.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

На підставі даного судового рішення стягувачу 12.06.2016 року видано виконавчий лист №1018/7247/12 (2-176/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом 300000 доларів США, суму заборгованості за процентами по кредиту 109038,33 долари США.

11 лютого 2016 року стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання даного виконавчого листа

22 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рубель І.В. відкрито виконавче провадження №50247440.

31 жовтня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рубель І.В. на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №50247440 про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на відсутність у боржника майна.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскаржувана постанова не містить належного вмотивування наявності обставин, визначених вказаними вище нормами законодавства, які можуть слугувати підставою для закінчення виконавчого провадження, зокрема не містить відомостей про вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, що вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови.

З вказаної постанови вбачається, що для забезпечення виконання рішення суду прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Для встановлення зареєстрованого майна скеровано запити до відповідних установ. Згідно інформації органів уповноважених на реєстрацію майна, зареєстроване рухоме або нерухоме майно за боржником не значиться. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо реєстрації права власності за боржником нерухомого майна відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що винесена 31.10.2016 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві про стягнення сум з боржника ОСОБА_2 є передчасною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх можливих дій для виконання вказаного виконавчого документу, зокрема щодо розшуку та арешту транспортних засобів, проникнення до житла чи іншого володіння боржника, заборони виїзду за кордон тощо. Більш того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем особисто боржникові не вручено жодного повідомлення або документа, не вжито достатніх заходів для опису і арешту майна боржника за місцем його проживання. Наявний у матеріалах виконавчого провадження акт від 12.10.2016 року суд вважає непереконливим доказом вчинення виконавчої дії, оскільки він підписаний лише державним виконавцем без залучення понятих та сторін виконавчого провадження, а також не містить конкретизованого опису встановлених ним обставин.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскаржуваними діями державного виконавця порушуються права скаржника як стягувача у виконавчому провадженні, тому вони підлягають судовому захисту.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому суд також враховує, що оскаржуваною постановою порушується вимоги п.9 ч.3 ст.129 Конституції України щодо обов'язковості рішень суду.

Таким чином, невиконане фактично рішення суду підлягає виконанню повному обсязі, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, що є достатнім способом захисту порушених прав стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 09.11.2016 року і звернувшись до суду 18.11.2016 року законодавчо установлений для оскарження десятиденний строк не пропустив.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити.

Визнати незаконними діями головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. по виконавчому провадженню при винесенні постанови №50247440 від 31.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 31.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №50247440.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали - з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.В.Кравченко