Справа № 178/1063/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
26 жовтня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.
секретаря: Кирсань Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 10 листопада 2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сімї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з січня 2017 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщений.
Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 листопада 2016 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №353258, виданого Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1515. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають, позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
У відповідності зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
У відповідності до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Ураховуючи вищезазначене, норми діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.
Керуючись ст.112 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 10 листопада 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтва про шлюб серії І-КИ №353258 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_3