Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1668/16-ц
Провадження № 2/674/165/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики

(ціна позову 175914,44 грн.)

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики ( ціна позову 175914,44 грн.).

На обґрунтування позову зазначила, що 08.11.2013 року ОСОБА_4 взяла у неї в борг 2300 доларів США та 200 євро, про що передала розписку, в якій вказала, що вказану суму зобовязується повернути до 01.12.2013 року. Крім того, зобовязалася у разі невчасного виконання зобовязання виплачувати за кожен місяць прострочки по 5% в доларах США. Не дивлячись на те, що строк виконання зобовязання наступив, але відповідачка гроші не повертала, а тому звернулася до суду і просить стягнути з відповідачки основний борг в розмірі 2300 дол.США, що еквівалентно 60913,89 грн. станом на 18.10.2017р. та 200 євро, що еквівалентно 6228,58 грн. станом на 18.10.2017 року та суму боргу по процентах станом на 03.07.2017 року ,що складається 3612,37 дол.США, що еквівалентно 95671,09 грн. та 420,67 євро, що еквівалентно 13100,88 грн. по курсу станом на 18.10.2017р., а всього стягнути з відповідачки 175914,44 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник по дорученню для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити і зокрема ОСОБА_3 пояснила, що відповідачка позичила у неї 2300 дол.США та 200 євро, які зобовязалася повернути до 01.12.2013 року, а в разі невчасного виконання зобовязання виплачувати за кожен місяць прострочки по 5% в доларах США , про що написала розписку. До 01.12.2013 року відповідачка борг не повернула. З червня 2015 року по 25 жовтня 2016 року відповідачка повернула їй проценти в розмірі 29635 грн., або 1225,30 доларів США. Ці кошти ОСОБА_4 сама не повертала, забирала гроші у орендарів відповідачки. Основний борг по даний час не повернутий. З розрахунком відповідачки не погоджується, оскільки кошти, які вона забирала у працівників відповідачки йшли на погашення боргу по процентах, а не на погашення основного боргу і це підтверджується її розрахунками ,які надала суду відповідачка.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник по договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 позов не визнали ,в задоволенні просили відмовити, оскільки борг позивачці з листопада 2014 року повернула, що підтверджується розрахунком сум боргу за користування позичкою.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, представників сторін, свідків, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Встановлено, що 08 листопада 2013 року позивачка та відповідачка ОСОБА_4 уклали договір позики, за умовами якого позивачка передала у власність останньої 2300 доларів США і 200 євро, які зобов'язалась повернути до 01 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою від 08.11.2013р.

Згідно договору позики відповідачка ОСОБА_4 отримала позику в іноземній валюті.

Відповідно до ст.192,524 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦК України та умов договору та у встановлений договором строк (термін ).

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 мала повернути борг по розписці від 08.11.2013р. до 01грудня 2013року.

Твердження представника відповідачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_4 про повернення коштів (основного боргу) не відповідають фактичним обставинам справи. Надані відповідачкою записи достовірно не підтверджують, що в 2013 році поверталися кошти в розмірі 2300 доларів США і 200 євро по даній розписці. Записи свідчать про те, що повернення боргу не було, а було зроблено розрахунок процентів, які мала віддати відповідачка за 2014-2016 роки за кожний місяць прострочки.

Крім того свідок ОСОБА_5 пояснила в суді, що ОСОБА_4 також у неї позичала гроші в розмірі 14000 грн., які на її вимогу повернула. Знає, що ОСОБА_4 позичала у ОСОБА_3, яка є її дочкою, 2300 дол.США,однак ці гроші їй не повернула.

А тому суд не може взяти до уваги наданий представником відповідача розрахунок сум боргу за користування позичкою.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобовязання боржника виконати свій обовязок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ст.545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобовязання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернутим його боржникові.

У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_4 не повернула позивачці борг по розписці від 08.11.2013р. в строк до 01.12.2013 року і по даний час , оскільки оригінали розписок знаходяться у ОСОБА_3, а не у боржника ОСОБА_4 і в розписці нічого не зазначено про часткове або повне виконання зобовязання по поверненню 2300 дол.США і 200 євро..

Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту розписки від 08.11. 2011 року вбачається, що ОСОБА_4 зобов'язалася виконати зобов'язання з повернення 2300 дол.США і 200 євро у строк, установлений у розписці, тобто до 01 грудня 2013 року, а якщо не поверне вчасно, то за кожний місяць прострочки додатково до основної суми боргу буде доплачувати 5% в доларах США, що підтверджується копією розписки.

Частиною 3 статті 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Враховуючи правову природу процентів від суми позики, які є платою за користування чужими грошовими коштами, та процентів від простроченої суми, які є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, їх стягнення має здійснюватися виключно у національній валюті України.

Допитані в судовому засіданні свідки : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що їм відомо як позивачка кожного місяця в 2014 та 2015 роках брала гроші в розмірі 500 грн. щомісячно у орендарів відповідачки в рахунок боргу ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 підтвердила і визнала той факт, що нею бралися гроші від орендарів відповідачки і за період з 01.06.2015 року по 25 жовтня 2016 року отримала гроші в розмірі 29635 грн., що становить 1225,30 дол. США, які пішли на погашення процентів по розписці. З цих коштів основний борг відповідачкою не погашався.

З урахуванням суми позики в розмірі 2300 доларів США, повернутих процентів в розмірі 12 25,30 доларів США, часу, протягом якого ОСОБА_4 користувалася чужими грошовими коштами, розмір процентів станом на 03 липня 2017 року включно складає: з 02.12.2013р по 31.12.2013 р. 115 доларів США (2300 х 5% ) ; з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р. 1380 дол.США ( 2300 х5% х12); з 01.01.2015р. по 31.05. 2015р. - 575 дол.США (2300 дол.США х 5% х5); з 01.06.2015р. по 25.12.2015р. 262,11 дол. США; з 26.12.2015р. по 25.12.2016р. 674,59 дол.США; з 26.12.2016р. по 03.07.2017р.- 605,67 дол.США, а всього 3612,37 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017р. еквівалентно 95671 грн.09 коп., що підтверджується розрахунком суми боргу з процентами станом на 03.07.2017р.

Щодо стягнення 5% за неповернення боргу в розмірі 200 євро, то суд в цій частині позову відмовляє, оскільки відповідно до розписки, відповідачка зобовязалася за кожний місяць прострочки додатково до основної суми боргу доплачувати 5% в доларах США, за прострочку боргу в євро відповідачка не зобовязувалася платити проценти.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) та межі заявлених ОСОБА_3 вимог, з ОСОБА_4 на користь позивачки слід стягнути: суми позики в розмірі 2300 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017р. еквівалентно 60913 грн. 89 коп. та 200 євро, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017 р. еквівалентно 6228 грн.58 коп., процентів від суми позики 3612,37 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017р. еквівалентно 95671 грн.09 коп., а всього 162813 (сто шістдесят дві тисячі вісімсот тринадцять) грн.56 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При присудженні позивачу судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 175914,44 грн., а задоволено на суму 162813,56 грн., тобто на 92,55 % (162813,56 грн. х 100 : 175914,44 грн.). Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 1773,33 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1641,22грн.(1773,33 грн. х 92,55%:100).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.524, 526,530, 533, 1046-1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми позики в розмірі 2300 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017р. еквівалентно 60913 грн. 89 коп. та 200 євро, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017 р. еквівалентно 6228 грн.58 коп., процентів від суми позики 3612,37 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 18.10.2017р. еквівалентно 95671 грн.09 коп., а всього 162813 (сто шістдесят дві тисячі вісімсот тринадцять) грн.56 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1641 грн. 22 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук