АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2017 р. позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Мобіліті» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом трьох днів шляхом сплати судового збору за дві вимоги немайнового характеру - по 640 грн. за кожну.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали в частині визначення розміру судових витрат та постановлення нової про звільнення позивача від сплати судового збору. Вказує, що заявлений у справі позов спрямований на захист прав позивача як споживача фінансових послуг, а тому, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» він підлягає звільненню від сплати судового збору.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, її представник та представник ТОВ «Порше Мобіліті» не прибули,повідомлені належним чином ( а.с.69-71).

04.10.2017 року представник ОСОБА_2- ОСОБА_1 подав через відділ прийому громадян клопотання про розгляд справи за його відсутності ( а.с.72).

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», ОСОБА_2 просила:

- визнати недійсним кредитний договір № 50007287, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» 10.01.2013 р.;

- визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 50007287, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» 14.02.2013 р.;

- визнати виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Маринець О.С. № 709 від 23.06.2015 р. таким, що не підлягає виконанню.

Зазначала, що вона як споживач фінансових послуг відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Стаття 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановляє певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті 5 Закону № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

А відтак, враховуючи поняття застави відповідно до положень ЦК України, ОСОБА_2 не може вважатися споживачем фінансових послуг при укладенні договору застави транспортного засобу відповідно до положень ЗУ «Про захист прав споживачів», тому на дані правовідносини не може поширюватися положення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору.

Щодо сплати судового збору за звернення до суду із вимогою про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Маринець О.С. № 709 від 23.06.2015 р. таким, що не підлягає виконанню, слід зазначити наступне.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Тому, враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється.

За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за вимогами немайнового характеру, правильними і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують та на їх правильність не впливають.

Ухвала судді відповідає вимогам ЦПК України,Закону України «Про судовий збір» і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/11820/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10326/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.