Справа № 463/683/17
Провадження № 2/463/963/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання за кожним права власності за набувальною давністю на 1/4 частки будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що на підставі рішення Львівської міської ради депутатів № 509 від 16.04.1954р. «Про визнання права особистої власності на будинковолодіння в м. Львові» за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. та згідно заповіту від 12.09.1969р., спадкоємцями 1/2 частки цього будинковолодіння були позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_7, який був чоловіком позивача ОСОБА_1, кожен з яких успадкував по 1/4 частці цього будинковолодіння. Після смерті ОСОБА_7, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_4., 1/4 його частки успадкувала позивач ОСОБА_1 Інший співвласник будинку - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. однак через відсутність спадкоємців першої черги за законом, належна їй частка в будинку успадкована не була. Після її смерті, позивач ОСОБА_4, ОСОБА_7 та його спадкоємець - позивач ОСОБА_1, оформивши спадкові права відносно 1/2 частини будинку добросовісно заволоділи іншою частиною будинку, яка належала ОСОБА_6, оскільки не знали і не могли знати про відсутність у них підстав для набуття права власності, добросовісно помиляючись та вважаючи себе спадкоємцями колишнього власника. Володіли цією часткою в будинку відкрито та безперервно протягом більш як 10 років, проживали та зареєстровані в цьому будинку з 1971р., а позивач ОСОБА_1 - з 1969р. по даний час. Здійснюють його утримання, сплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим просять визнати право власності на частку в будинку за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, а також її представник згідно договору про надання юридичних послуг від 26.12.2015р. ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 17.01.2017р. ОСОБА_3 проти обґрунтованості позову заперечив, оскільки Львівська міська рада не порушувала прав позивачів. Останні не звертались до Львівської міської ради з заявою про вирішення даного питання, у зв'язку з чим позов вважає передчасним. Просить в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи, заведеної на будинок АДРЕСА_1 оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з рішенням Виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 16.04.1954р. (а.с.8), оригінал якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в рівних ідеальних частках визнано право особистої власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 що також підтверджується копіями висновків про реєстрацію домоволодіння (а.с.9, 10).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.10.1954р. (а.с.93 інвентаризаційної справи) за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 3020 кв.м.

Співвласник ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.1988р. (а.с.13), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, її спадкоємцями були позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_7, кожен з яких успадкував по 1/4 частці будинковолодіння АДРЕСА_1

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.15), ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадкоємцем останнього, який успадкував 1/4 частки згаданого будинку відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.1996р. (а.с.17), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.71 інвентаризаційної справи) є позивач ОСОБА_1 Згідно копії реєстраційного посвідчення (а.с.18), оригінал якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.72), право власності зареєстровано 16.09.1996р.

Як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 08.02.2016р., окрім позивачів право власності на 1/2 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 також зареєстровано за ОСОБА_9, яка згідно відповіді Шевченківського районного у м. Львові Відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (а.с.14) померла ІНФОРМАЦІЯ_5., про що 23.09.1958р. складено актовий запис про смерть № 324.

На запит суду Львівським державним нотаріальним архівом надано інформацію (а.с.58), що після смерті ОСОБА_6., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Як вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину, за якими позивачі набули у власність по 1/4 частці будинку, кожен із них на момент отримання такого свідоцтва проживав у спірному будинковолодінні. Згідно даних будинкової книги (а.с.21-28), позивач ОСОБА_4 зареєстрована в будинку з 12.04.1971р., позивач ОСОБА_1 - з 26.05.1969р. Житлово-комунальні послуги за будинковолодінням АДРЕСА_1 нараховуються на ім'я позивача ОСОБА_4 та нею оплачуються, про що долучено копії відповідних квитанцій (а.с.35, 36).

Крім того, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, саме позивачем ОСОБА_1 на території будинковолодіння АДРЕСА_1 здійснено самочинне будівництво окремого будинку, яке узаконене відповідним розпорядженням ЛРА ЛМР № 731 від 25.07.2003р. (а.с.94 інвентаризаційної справи).

За законодавством, яке було чинним на час смерті одного із співвласників - ЦК УРСР 1963р. позивачі, не входили до числа спадкоємців за законом. Оскільки заповіту після смерті ОСОБА_6 складено не було, позивачі не знали і не могли знати про відсутність у них прав на частку в спірному майні.

З огляду на це, суд вважає доведеним факт безперервного, відкритого та добросовісного володіння позивачами спірною частиною будинку.

Натомість, позицію представника відповідача про передчасність даного позову суд відкидає, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України на нерухоме майно право власності за набувальною давністю може бути визнано лише в судовому порядку.

Враховуючи принцип рівності часток у праві спільної власності, який закріплено у ст. 372 ЦК України, за набувальною давністю за кожним з позивачів слід визнати право власності на 1/4 частки будинку АДРЕСА_1

Відтак, позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,61,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 316, 317, 328, 344 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.