Справа № 128/1245/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання згоди на виїзд дитини за кордон , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання згоди на виїзд дитини за кордон, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1999 року перебувала в шлюбі з відповідачем по справі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_3.

Дитина має хронічне захворювання, пов'язане з наднирниками, її лікування можливе за кордоном, в Ізраїлі. За допомогою знайомих позивач домовилася про огляд дитини лікарем в лікарні Леніадо в м. Нетанія, Ізраїль, в зв'язку з чим потрібно як найшвидше вивезти дитину за кордон, але для цього потрібен дозвіл батька дитини.

При зверненні до відповідача про дачу такого дозволу, посвідченого нотаріусом, відповідач такої згоди не надав і не надає.

За наведених обставин, позивач просить надати дозвіл на тимчасові виїзди за кордон України до Ізраїль без згоди та супроводу батька.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує, змін та доповнень не має, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 29.01.2009 року (а.с. 4).

Дитина ОСОБА_3 має захворювання, рішенням ЛКК Вінницького обласного ендокринологічного диспансеру, протокол № 40 від 11.05.2011 року, їй встановлено діагноз: вроджена дисфункція кори наднирників (адрено - генітальний синдром), проста вірильна форма, ст. декомпенсації (а.с. 5).

Даний факт також підтверджується медичним висновком № 386 від 19.05.2011 року (а.с. 6).

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що позивачка турбуючись про здоров'я дитини має бажання та можливість виїзду за кордон в період з 15.05.2017 року до 01.11.2017 року, де може забезпечити лікування дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування за кордоном, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд малолітньої ОСОБА_3 за кордон без згоди батька.

На підставі викладеного, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 150, 154 СК України, ст. ст. 10, 11, 27, 88, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Надати дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові виїзди за кордон до держави Ізраїль, які передбачаються з 15.05.2017 року до 01.11.2017 року, у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: