Провадження № 2/761/5214/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні і розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 24 грудня 1993 р. Позивач уклав договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Право власності на вказану квартиру підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2015р. № 48186233. 05 серпня 1995 р. Позивач уклав шлюб з Відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, 07.11.2003р. 10 серпня 1995р. Позивач зареєстрував Відповідача у належній йому квартирі АДРЕСА_2. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва, 23.04.1997р. 28 лютого 2008р. шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, 28.02.2008р. За станом на 26.12.2016р. у належній Позивачу квартирі зареєстровано три особи: ОСОБА_1 (Позивач), ОСОБА_2 на (Відповідач), ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 15.09.2016р. № 2059. Починаючи з жовтня 2016р. і до теперішнього часу Відповідач у належній Позивачу квартирі АДРЕСА_3 не проживає, що підтверджується актами від 12.09.2016р, 11.11.2016р., 07.02.2017р., витрати з утримання будинку та прибудинкової території і комунальні послуги не сплачує. Виходом комісії Управителя КП Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Шевченківського району м. Києва встановлено, що квартира знаходиться у незадовільному санітарно-технічному стані, не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. На стінах відсутні шпалери, на стелі - залишки шпалер, паркетна підлога частково зруйнована, електророзетки на стінах висять не закріплені у чашках (копія акту додається). Особисті речі Відповідача у квартирі відсутні. Позивачу місце проживання Відповідача не відоме. Оскільки Позивач постійно проживає і працює у Рівненській області де у нього відсутнє власне житло, він має намір продати належну йому квартиру у АДРЕСА_1 та придбати житло за місцем фактичного проживання, у селі Гвіздів Корецького району Рівненської області. Однак, у вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина Позивача - ОСОБА_2, що створює перешкоди Позивачу для продажу належної йому квартири АДРЕСА_3. Зважаючи на викладене представник позивача просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ; зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 Витрати, пов'язані із розглядом справи, покласти на Позивача.

Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, задовольнити позов в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило..

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Дослідивши матеріали справи су вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що 24 грудня 1993 р. ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Договір посвідчено нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори.

Право власності на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2015р. № 48186233.

Як свідчать матеріали справи, 05 серпня 1995 р. позивач уклав шлюб з ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, 07.11.2003р.

10 серпня 1995р. відповідача було зареєстровано в у належній ОСОБА_1 йому квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою КП «Центр комунального сервісу», крім того в помешканні зареєстрований власник квартири та ОСОБА_3.

Починаючи з жовтня 2016р. і до теперішнього часу ОСОБА_2 у належній позивачу квартирі АДРЕСА_3 не проживає, що підтверджується актами від 12.09.2016р, 11.11.2016р., 07.02.2017р.,

Представник позивача зазначає, що відповідач не несе витрати з утримання будинку та прибудинкової території і комунальні послуги не сплачує, місце його перебування не відоме.

Доказів, які б свідчили про зворотне під час розгляду справи отримано не було.

Під час розгляду справи не було отримано доказів, які б свідчили про наявність перешкод для ОСОБА_2 щодо користування спірним житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

З долученої до матеріалів справи копії відповідного свідоцтва, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві шлюб між сторонами розірвано 28.02.2008 р. про що зроблено актовий запис № 115 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів.

Представник позивача просить суд усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю та визнати відповідача особою. що втратила право користування житловим приміщенням, зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 71 Житлового кодексу УРСР передбачає можливість збереження жилого приміщення при тимчасовій відсутності наймача на строк 6 (шість) місяців. Стаття 72 ЖК УРСР встановлює порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - відсутність цієї особи понад встановлені ст. 71 ЖК УРСР строки.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять докази відсутності відповідача за місцем реєстрації понад строку визначеного законом, доказів поважності такої відсутності не було отримано судом, наявні підстави для захисту права володіння та розпорядження позивачем своєю власністю шляхом визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

За положеннями ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

З іншого боку ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Приписами ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги вимоги законодавства України, зважаючи на те, що орган, уповноважений здійснювати реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання не залучався до участі в справі та зважаючи на те, що відсутні докази наявності спору з цього приводу, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову в даній частині, у зв»язку із передчасністю такої вимоги.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте вважає за можливе задовольнити прохання представника ОСОБА_1 щодо покладення останніх на позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 319,383, 391,405 ЦК України, ст. 64,156 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя