Справа № 346/5040/16-ц
Провадження № 22-ц/779/466/2017
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Проскурніцького П.І.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання частково незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

22 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання частково незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що наказом відповідача від 09.12.2015 року №59/35-к прийнятий на роботу на посаду завідувача складу готової продукції Підгайчиківського місця провадження діяльності (Підгайчиківське МПД), яке є одним із структурних підрозділів ДП «Укрспирт». Наказом ДП «Укрспирт» від 20 вересня 2016 року №496 «Про застосування дисциплінарного стягнення» його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану без будь-яких порушень трудової дисципліни з його боку та відповідних законних підстав.

Крім того, відповідачем 04 жовтня 2016 року видано наказ №535 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким за друге, на думку адміністрації ДП «Укрспирт», порушення до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення згідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, підставою для застосування якого стала попередньо винесена догана наказом, законність та дійсність якого оспорюється, а у випадку його скасування відпаде і обовязкова умова, за наявності якої він звільнений.

Також він є діючим членом профкому первинної профспілкової організації Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт, від якого не отримавши попередньої згоди щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності порушено вимоги ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.252 КЗпП України.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати п.2, п.3 та п.5 (що стосується ОСОБА_3П.) наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 20.09.2016 року №496 «Про застосування дисциплінарного стягнення»; скасувати наказ №535 від 04.10.2016 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», поновити його на попередній посаді; стягнути на його користь втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2016 року по день поновлення на роботі; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року (з урахуванням внесення описки ухвалою суду від 08 лютого 2017 року) позов задоволено. Визнано частково незаконним та скасовано пункти 2,4,5 наказу державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 20.09.2016 року №496 «Про застосування дисциплінарного стягнення» про оголошення ОСОБА_3 догани, позбавлення його преміальних виплат протягом строку дії дисциплінарного стягнення та ознайомлення його з наказом під особистий підпис. Скасовано наказ державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 04.10.2016 року №535 «Про застосування дисциплінарного стягнення» про звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача складу готової продукції Підгайчиківського місця провадження діяльності державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне порушення трудових обов'язків.

Поновлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на посаді завідувача складу готової продукції Підгайчиківського місця провадження діяльності державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 04.10.2016 року.

Стягнуто з державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, м.Бровари, вул. Гагаріна, 16, Київської області, ідентифікайний код 3719961) на користь ОСОБА_3 15 762 (п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят дві ) гривні 03 копійки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.10.2016 року по 16 січня 2017 року включно.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на вказаній посаді та виплати йому середнього заробітку за один місяць.

Стягнуто з державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ОСОБА_3 551 гривню 20 копійок судових витрат, а в дохід держави 1102 гривень 40 копійок судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, представник Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду у звязку з грубим порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Апелянт зазначає, що позивачем порушено п.п.1,5 Положення про Підгайчиківське місця провадження діяльності, п.1.3 посадової інструкції, положення ст.139 КЗпП України, конституційне право ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 передбачене ст.43 Конституції України. Не погоджується з висновком суду про відсутність систематичності в діях позивача, оскільки останній, не маючи повноважень щодо контрольно-пропускного режиму підприємства, будучи на робочому місці ознайомленим з призначенням вказаних осіб, не виконуючи безпосередньо визначених посадовою інструкцією своїх посадових обовязків, 08.09.2016 року вчиняє дисциплінарний проступок, проте знаючи про негативну оцінку роботодавця, відображену в наказі від 20.09.2016 року №496, позивач 22.09.2016 року знову вчиняє дисциплінарний проступок, що вказує на умисних характер дій та його систематичність, що є підставою для застосування роботодавцем дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення у чіткій відповідності зі ст.147 та п.3 ст.40 КЗпП України. Судом в належній мірі не досліджувались обставини справи щодо вчинення повторного проступку, вчиненого 22.09.2016 року. З цього приводу не допитано ні позивача, ні свідків, обмежившись тільки посиланням на документи, що стали підставою для звільнення. Вважає рішення профспілкового організації необґрунтованим, оскільки не відображає в повній мірі обставини справи, зокрема не досліджувався проступок, що мав місце 22.09.2016 року, посилаючись при цьому на загальні норми трудового законодавства.

Просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Вислухавши представника апелянта, доповідь судді, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга є необгрунтованою, виходячи з наступного.

В силу ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ч.1 ст.147,ч.1 ст.148, ст.149,36, п.3 ч.1 ст.40, 43, 235 КЗпП України, встановивши, що звільнення позивача на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України здійснене з грубим порушенням адміністрацією відповідача вимог трудового законодавства, доказів, які б свідчили про наявність вини позивача у вчиненні дисциплінарних проступків суду не представлено, дійшов висновку про необхідність поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом ДП «Укрспирт» №84 від 15.03.2011 року у зв'язку з виробничою необхідністю створено місце провадження діяльності та зберігання спирту державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за адресою: с.Підгайчики, вул.Заводська,1, Коломийського району Івано-Франківської області; затверджено положення про Підгайчиківське МПД; затверджено тимчасовий його штатний розпис як складову частину зведеного штатного розпису ДП «Укрспирт» (а.с 44-47).

Наказом №59/35-к від 09 грудня 2015 року позивач призначений на посаду завідувача складу готової продукції Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» з 14.12.2015 року з оплатою праці згідно зі штатним розписом (а.с.7).

Згідно протоколу №6 звітно-виборних зборів первинної профспілкової організації Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» від 23 лютого 2016 року позивач входить до складу профкому вказаної профспілкової організації (а.с. 17).

Наказом ДП «Укрспирт» №180-к від 10 серпня 2016 року увільнено ОСОБА_8, начальника охорони Підгайчиківського МПД, від виконання вказаних обов'язків, покладено на ОСОБА_9 тимчасове виконання обов'язків керівника Підгайчиківського МПД з 11.08.2016 року на період проведення службового розслідування та тимчасової непрацездатності керівника Підгайчиківського МПД ОСОБА_10 (а.с.72).

Наказами ДП «Укрспирт» Підгайчиківське місце провадження діяльності № 25/35-к та 26/35-к від 19 серпня 2016 року призначено відповідно ОСОБА_4 на посаду заступника керівника з питань безпеки, ОСОБА_5С.і ОСОБА_6 з 22.08.2016 року інспекторами з охорони Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» (а.с. 54, 55).

Наказом відповідача №29/35-к від 12 вересня 2016 року призначено ОСОБА_7 з 13.09.2016 року інспектором з охорони Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» (а.с.71).

Згідно із доповідними записками ОСОБА_4 від 08 вересня 2016 року та 22 вересня 2016 року, останній повідомив тимчасово виконуючого обов»язки директора - заступника директора ДП «Укрспирт» ОСОБА_11, що ОСОБА_4 та інспекторів з охорони ОСОБА_5 і ОСОБА_6, 08.09. та 22.09.2016 року не допущено на територію Підгайчиківського МПД охоронцем ОСОБА_12 та позивачем, а також про відсутність охорони на прохідній Підгайчиківсткого МПД 22.09.2016 року. Вказані обставини також зазначені в актах ОСОБА_5, ОСОБА_7 та талоні повідомленні про прийняття заяви від 08.09.2016 року (а.с.42-43, 75-78, 88, 89).

13 вересня 2016 року та 27 вересня 2016 року ДП «Укрспирт» звернулось із листами відповідно №01-11-5/157/ та №01-11-1/1682 до позивача з приводу надання обгрунтованих пояснень щодо причин недопущення інспекторів охорони Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_5, ОСОБА_6 та заступника керівника з питань безпеки Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_4А на територію підприємства 08.09.2016 року та 22.09.2016 року (а.с.14-15, 79-80).

Згідно із п. п.2, 4 акту службового розслідування від 19 вересня 2016 року комісія в складі заступника директора з питань безпеки ДП «Укрспирт» ОСОБА_13, заступника начальника управління безпеки ОСОБА_14, провідних інженерів відділу захисту та охорони МПД ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо встановлення обставини, що виникли на Підгайчиківському МПД ДП «Укрспирт», прийняла рішення про оголошення ОСОБА_3 догани та позбавлення його преміальних виплат протягом строку дії дисциплінарного стягнення (а.с.40-41).

Згідно з п.п. 2,4,5 наказу ДП «Укрспирт» №477, винесеного 20 вересня 2016 року виконуючим обовязки директора заступником директора ДП «Укрспирт» ОСОБА_11, оголошено завідувачу складу готової продукції Підгайчиківського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» ОСОБА_3 догану, позбавлено його преміальних виплат протягом строку дії дисциплінарного стягнення та доручено довести даний наказ до відома позивача та ознайомлення з цим документом під підпис (а.с.8- 9).

14 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року позивачем на імя керівництва відповідача надано письмові пояснення про те, що з твердженнями стосовно того, що він чинив перешкоди та не давав можливості потрапити певним особам на територію підприємства, він категорично не погоджується, так як перераховані в листах №01-11-5/157 та №01-11-1/1682 особи йому не відомі, а викладені факти не мали місця (а.с. 16, 81).

Наказом ДП «Укрспирт» № 513 від 28 вересня 2016 року призначено провести службове розслідування за фактами, викладеними у доповідних записках ОСОБА_4 від 19,20,21,22 та 23 вересня 2016 року та створити комісію для проведення службового розслідування (а.с.73-74).

28 вересня 2016 року тимчасово виконуючий обов»язки керівника Підгайчиківського МПД ОСОБА_9 звернувся до тимчасово виконуючого обов»язки директора - заступника директора ДП «Укрспирт» із письмовими поясненнями, в яких зазначив, що він особисто кожного дня повідомляв працівникам охорони підприємства та позивачу про прийом на роботу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших. Однак, вони не виконують наказів та не допускають вищевказаних призначених осіб на територію Підгайчиківського МПД (а.с.82).

Згідно із актом від 03 жовтня 2016 року про результати проведення службового розслідування від 28.09.2016 року комісією із службового розслідування рекомендовано, враховуючи факти виявлених та зафіксованих комісією порушень, що мали місце на Підгайчиківському МПД, з метою запобігання неналежному та протиправному виконанню наказів або розпоряджень ДП «Укрспирт», комісія рекомендувала звільнити ОСОБА_3 за систематичне порушення трудових обов»язків (а.с. 83-87).

04 жовтня 2016 року відповідачем видано наказ № 535 Про застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до якого позивача звільнено із займаної посади на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України 03 жовтня 2016 року за систематичне порушення трудових обовязків (а.с.30).

Згідно інформації первинної профспілкової організації Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» від 24 жовтня 2016 року на адресу останньої жодних звернень про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани та погодження на розірвання трудового договору з ним не надходило, а враховуючи, що позивач є членом профкому, розірвання трудового договору потрібно погоджувати з ООП АПК ДП «Укрспитр» (а.с. 65).

Відповідно до протоколу №20 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» від 06 грудня 2016 року на виконання ухвали суду відмовлено у дачі згоди на звільнення позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з тим, що до працівника може бути застосоване дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни, а в посадові обовязки ОСОБА_3 не входять контрольно-пропускні функції, за начебто невиконання яких до нього були застосовані дисциплінарні стягнення з подальшим звільненням; адміністрація Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт» порушила норми ст.ст. 147, 149 КЗпП України і нею при оголошенні догани не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; наказ про винесення догани не був погоджений із профспілковим комітетом, а, отже, виданий з порушенням ст.43 КЗпП України; наказ, виданий адміністрацією ДП «Укрспирт» у жовтні 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, не обґрунтований, не відображає систему порушень, не погоджений з профспілковим комітетом і вищестоящим профспілковим органом; ОСОБА_3 не створив загрозу для виробництва, не наніс йому збитків (а.с. 100-103).

Враховуючи, що ОСОБА_3 входить до складу профспілкового комітету первинної профспілкової організації, на запит апеляційного суду Івано-Франківської області згідно ухвали від 04 травня 2017 року Об»єднана організація Профспілки працівників АПК в ДП «Укрспирт» винесла постанову від 21.06.2017 року про відмову у дачі згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, вважаючи наказ по підприємству про звільнення таким, що не відображає системності порушень працівником дисципліни та посадових інструкцій, що призвело б до збитків підприємства або загрози виробництву. У постанові зазначено, що наказ про звільнення є необґрунтованим та виданим без погодження з профспілковими виборними органами як первинної профспілкової організації працівників Підгайчиківського МПД ДП «Укрспирт», так і вищої за статусом ООП АПК ДП «Укрспирт».

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

За змістом ч.1 ст.148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до п.п. 2.1, 5.7, 5.8 посадової інструкції завідувача складом готової продукції, затвердженої тимчасово виконуючим обов»язки керівника ДП «Укрспирт» 25.08.2011 року, з якою ознайомлений ОСОБА_3,основними завданнями завідувача складом готової є керування роботами, які охоплюють приймання, зберігання і відпуск основних видів продукції заводу. Завідувач складом готової продукції повинен знати правила внутрішнього трудового розпорядку та основи трудового законодавства (а.с.10-13).

Пунктами 4.1 цієї інструкції передбачено, що завідувач складом готової продукції несе відповідальність за неналежне виконання або не виконання обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, в межах, визначених законодавством України про працю.

Статтею 36 КЗпП України визначені підстави припинення трудового договору, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (пункт 4 частини 1 статті 36).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

В силу статті 252 Кодексу законів про працю України працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень.

Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Згідно з п.23. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Отже, застосувати п.3 ст.40 КЗпП можна для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, припускався навмисного невиконання (чи неналежного виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні або громадські стягнення.

Але окрім викладеного, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обовязків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обовязків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обовязків повинно бути систематичним (тобто до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне або громадське стягнення).

Під систематичним невиконанням трудових обовязків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення за п.3 ст.40 КЗпП необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обовязків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п.3 ст.40 КЗпП України) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов'язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом правильно зазначено, що розділом 2 посадової інструкції завідувача складом готової продукції, затвердженої 25.08.2011 року, визначено завдання та обов'язки позивача як працівника, до яких не належать допуск чи недопуск на територію Підгайчиківського МПД будь-яких осіб.

Пункти 5.7, 5.8 даної інструкції передбачають обовязок завідувача складом готової продукції знати правила внутрішнього трудового розпорядку та основи трудового законодавства, а відповідно до п.4.1 вказаної інструкції він несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, в межах, визначених законодавством України про працю.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позивач жодним чином не порушив свої прямі посадові завдання та обовязки.

Однак, матеріали справи містять докази про те, що позивач порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, оскільки втрутився у здійснення пропускного режиму на підприємстві, тобто виконував функції, не визначені йому посадовою інструкцією.

Але слід зауважити, що позивач є не лише членом профспілкової організації, але він одночасно є особою, обраною до її профспілкових органів, тому на нього поширюються додаткові, крім передбачених ст. 43 цього Кодексу, гарантії при звільненні з ініціативи роботодавця, передбачені положеннями ч.3 ст. 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до яких звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки) допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання профспілок).

В звязку з цим суд приходить до висновку, що звільнення позивача на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України було здійснене з грубим порушенням адміністрацією відповідача вимог трудового законодавства, оскільки адміністрація не запитала згоди як первинної профспілкової організації на таке звільнення, так і вищестоящої профспілкової організації, враховуючи, що позивач є членом виборного органу первинної профспілкової організації.

Ці положення закону виконані судами і згода профспілковою організацією на звільнення позивача не надана з обґрунтуванням причин.

Верховний Суд України дійшов правового висновку у справі № 6-163цс14, ухваливши постанову від 22 жовтня 2014 року про те, що відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частини другої статті 252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи те, що на позивача ОСОБА_3 поширюється своєрідний імунітет щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» без згоди профспілкового органу, така згода не надана і ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником обґрунтовано профспілковою організацією, тому він підлягає поновленню на попередній посаді з дня, наступного за днем звільнення.

Згідно з положеннями частин 1 та 2 ст.235 вказаного Кодексу у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В звязку з поновленням позивача на роботі суд вірно стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь позивача, розмір якого апелянтом не оспорюється.

Також суд правильно вирішив питання про розподіл судових витрат.

Інші доводи апеляційної скарги не мають значення для вирішення спору та не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_17

ОСОБА_18