Справа № 635/5124/17
Провадження № 2/635/2998/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Токарук Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Позивач просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21 січня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року шлюб між ними розірвано. Однак питання щодо добровільного визначення місця проживання доньки між ними не вирішено. Позивач зазначає, що у період подружнього життя вони разом із донькою проживали у будинку його батьків АДРЕСА_1. За наполяганням дружини у квітні 2017 року він виїхав до ОСОБА_4 працювати, під час його знаходження там відповідач 28.05.2017 року виїхала разом із донькою з місця їх постійного проживання, нічого йому не повідомивши, що змусило його покинути роботу та повернутися до України. Позивач вказує, що після пошуків своєї сімї, виявилося, що його донька проживає у матері відповідача ОСОБА_5 в сел.. Ямполь Донецької області, а сама відповідач проживає у м. Харків разом із іншим чоловіком. На початку липня 2017 року він із донькою повернувся додому, стан її здоров'я був незадовільний. З того часу дитина постійно мешкає разом із ним та його батьками за адресою АДРЕСА_2. В цьому будинку дитина забезпечена усім необхідним: у неї окрема кімната, в якій є потрібні для її віку меблі, книжки та іграшки, створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, щоб вона могла мати здоровий сон, навчатися, гратися. Позивач зазначає, що з моменту народження дитина постійно спостерігається в амбулаторії ЗПСМ с. Васищево, де перебуває на диспансерному обліку з діагнозом вторинна кардіопатія з 2015 року, він постійно опікується станом здоровя доньки, натомість відповідач з 2016 року на приймах в амбулаторії відсутня. З серпня 2015 року дитина відвідує Васищевський дитячий навчальний заклад. Таким чином, ОСОБА_3 на цей час для свого подальшого зростання та розвитку має забезпечене, спокійне та стійке середовище, гарні умови для проживання та оточення, які відповідають інтересам дитини. Позивач вказує, що відповідач - мати дитини, весь час наполягає на тому, щоб він віддав доньку їй, але при цьому вона навіть не має постійного місця проживання, протягом усього часу жодного разу не відвідала доньку, не спілкувалася із нею, самоусунулась від своєї участі у вихованні дитини. За таких обставин до теперішнього часу вони не дійшли взаємної згоди про місце проживання дитини, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Сторонами подані суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2013 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2013 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Наданою копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Батьками дитини записані сторони: батько - ОСОБА_1, мати ОСОБА_2.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про місце проживання малолітньої дитини. За версією позивача, відповідач - мати дитини, весь час наполягає на тому, щоб він віддав доньку їй, але при цьому вона навіть не має постійного місця проживання, протягом усього часу жодного разу не відвідала доньку, не спілкувалася із нею, самоусунулась від своєї участі у вихованні дитини.

Суд вважає твердження позивача достовірними, оскільки позивач звернувся до суду із позовом за захистом його порушеного права, а відповідач подала зустрічний позов лише після того, як дізналася про звернення позивача до суду. Крім того, вона звернулася до суду із заявою про закриття провадження за своїм зустрічним позовом у зв'язку із відмовою від позову. Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року провадження за зустрічним позовом зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини закрито.

Суду надані наступні письмові докази, а саме:

- довідка Виконавчого комітету Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області №448 від 21.07.2017 року, з якої вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка постійно мешкає з ним в АДРЕСА_3

- довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел. Васищево Комунального закладу охорони здоров'я «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел.. Васищево Харківського району» підтверджено, що з 2016 року на прийом у амбулаторію з'являється батько дитини ОСОБА_1, мати відсутня. ті самі обставини;

- довідкою Васищевського дошкільного навчального закладу (ясла0садок) №70 від 03.08.2017 року підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка мешкає за адресою АДРЕСА_4 дійсно відвідує Васищевський ДНЗ (сяла-садок) з серпня 2015 року. Батько дитини виявляє цікавість до рекомендацій та порад вихователів, відвідує батьківські збори, приймає участь у житті групи та дошкільного закладу;

- актом обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 депутатів Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, із якого вбачається, що за місцем проживання дитини є усі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку;

- довідкою КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел.. Васищево Харківського району Харківської області» №540 від 02.08.2017 року повідомлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_5, у КЗОЗ «ЦПМСД сел.. Васищево Харківського району» на медичному обліку не перебуває. Стан здоровя задовільний;

- характеристикою ОСОБА_1, наданою виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, із якої вбачається, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно. Приділяє достатньо уваги вихованню своєї доньки. Користується повагою серед мешканців села. З пошаною відноситься до дорослих. Спиртними напоями не зловживає, громадського порядку не порушує. Скарг та заяв від жителів населених пунктів сільської ради стосовно нього до виконкому не надходило;

- характеристикою з місця роботи, із якої вбачається, що ОСОБА_1працював в ТОВ «Парк Імпекс» м. Харків з 12 листопада 2013 року по 31 березня 2017 року. Зарекомендував себе як працелюбний, дисциплінований, акуратний робітник. За характером видержаний, миролюбний, сторониться конфліктний ситуацій;

- довідкою ПАТ «Харківська автобаза №2» №131 від 07.09.2017 року, із якої вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПАТ «Харківська автобаза №2» з 07 серпня 2017 року на посаді водія автомобіля КрАЗ-6510. Середньомісячна заробітна плата складає 6350 грн.

Основним документом, що підлягає ретельному дослідженню є висновок щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 народження № 01-19/2571 від 05.10.2017 року, складений Харківською районної державною адміністрацією. Зазначений документ містить посилання на акт обстеження умов життя дитини, що мешкає разом із батьком (позивачем), зазначає наявність у відповідача місця роботи, посилається на відомості із медичних закладів, характеристики, що наведені в цьому рішенні.

Висновок також аналізує позитивну інформацію стосовно забезпечення батька дитини житлом, роботою та належними умовами для проживання дитини.

Також висновок містить інформацію стосовно того, що з ОСОБА_2 03 жовтня 2017 року працівниками служби у справах дітей ХРДА було проведено бесіду, під яас якої мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, повідомили, що з дитиною вона не бачилася та не спілкувалася з травня 2017 року через те, що батько дитини чинить перешкоди, ховає доньку від неї, дитина не відвідує ДНЗ. Також повідомила, що на даний час вона проживає за адресою АДРЕСА_6 з співмешканцем, без реєстрації. Працює санітаркою в лікарні №17 м. Харкова, середньомісячний дохіл складає 2500 грн. Жодного документу, крім сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду та довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів ОСОБА_2 не надала. Із висновку вбачається, що діючи в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, Харківська районна державна адміністрація вважає за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази суд вважає, що для вирішення спору слід керуватися наступними нормами як міжнародного, так і національного законодавства.

Статтею 9 Конвенціїї ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦК України особа, яка не досягла 14 років, в даному випадку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначається як малолітня особа, яка навіть не досягла віку щоб усвідомлювати будь-які дані про склад своєї сім'ї.

Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Такої згоди не досягнуто.

Стаття 161 СК України встановлює, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Аналізуючи наведені докази суд вважає, що висновок про доцільність визначити місце проживання дитини із батьком, складений органом опіки і піклування, може бути покладений в основу рішення суду. Таким чином суд задовольняє вимоги позивача, визначає місце проживання дитини із батьком.

За вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Але при визначенні місця проживання дитини за нормами СК України поняття місця проживання має інший зміст. Це не конкретна адреса і не конкретний населений пункт, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст. 161 СК це може бути один із батьків, баба, дід або інші родичі дитини, а також орган опіки та піклування. За таких обставин вимога позивача про зазначення конкретної адреси проживання дитини задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, стягуючи на корись позивача витрати, понесені позивачем, а витрати, понесені відповідачем залишає на рахунок останньої.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: О.В.Назаренко

.

.