Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
========================================================================= Єдиний унікальний № 337/4119/16 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
№ провадження 22-ц/778/2409/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у період з 07.07.2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що починаючи з 2014 року і по теперішній час відповідач з ними разом не проживає. Відповідач, як батько дитини, участі у вихованні дочки не приймав та не приймає, матеріальну допомогу останній раз надав, зробив перерахування, у липні 2016 року, тому починаючи з серпня 2016 року дочка знаходиться на її повному забезпеченні.

У звязку з хворобою дочки, а саме: харчовою алергією, дерматофітією вона витрачає грошові кошти на її лікування, що є додатковими витратами.

Згідно Листа КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради від 25.10.2016р. № 171, у звязку з тим, що дочка за останні 5 років перехворіла: ротовірусною інфекцією; гострим конюктивітом; гострим отитом; ринофаригітом; гострим бронхітом, їй рекомендовано 1 раз на рік санаторно-курортне лікування, на що потрібні додаткові грошові кошти, що також є додатковими витратами.

Дочка займається на заняттях вивчення англійської мови, на що потрібні грошові кошти, що є додатковими витратами. Також додатково за дочку щомісячно сплачує в фонд школи та класу благодійні внески та на харчування.

Для лікування, навчання та розвитку здібностей дочки, нею у 2016р. додатково було витрачено 4390 грн. 05 коп., а саме: на лікування 1670 грн. 05 коп.; на харчування у школі починаючи з вересня 2016р. - 1260 грн. (4 місяця х 315 грн. (21 учбових дня х 15 грн.); на фонд школи починаючи з вересня 2016р. - 200 грн. (4 місяці х 50 грн.); на фонд класу починаючи з вересня 2016р. - 160 грн. (4 місяці х 40 грн.); на групу подовженого дня починаючи з вересня 2016р. - 40 грн. (4 місяці х 10 грн.); на заняття англійською мовою починаючи з вересня 2016р. - 280 грн. (4 місяці х 70грн.); на заняття танцями починаючи з жовтня 2016р. - 780 грн. (3 місяці х 260 грн.).

Для додаткових витрат на лікування, оздоровлення, навчання та розвитку здібностей дочки, починаючи з 01.01.2017р. потрібна сума у розмірі 12751 грн., яка складається з: 5056 грн. на оплату за одноразове проходження санаторно-курортного лікування на рік; 840 грн. на оплату за заняття англійською мовою на рік (70 грн. х 12 місяців); 900 грн. на оплату благодійного внеску у фонд школи, класу та на групу подовженого дня за 9 місяців (50 грн. + 40 грн. + 10 грн. х 9 місяців); 2835 грн. на оплату за харчування у школі за 9 місяців (315 грн. х 9 місяців); 3120 грн. на оплату за заняття танцями на рік (260 грн. х 12 місяців).

Для зручного виконання рішення суду органами виконавчої служби вважає, що потрібно загальну суму у розмірі 12751 грн. поділити на дванадцять місяців і стягувати з відповідача щомісячно суму у розмірі 1062 грн. 58 коп. (12751 грн. / 12 місяців).

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 01.07.2016 року, стягнути в рахунок витрат 1 2016 році на лікування, навчання та розвиток здібностей дитини суму у розмірі 4 390 грн. 05 коп., стягнути суму на лікування, оздоровлення, навчання та розвитку здібностей дитини у розмірі 1 062 грн. 58 коп. щомісячно до досягнення дитини повноліття починаючи з 01.01.2017 року.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 31.10.2016 року і до повноліття дитини до 12.06.2026 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 421 грн. 11 коп. щомісячно для лікування та оздоровлення ОСОБА_7, починаючи з 01.01.2017 року і до повноліття дитини до 12.06.2026 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 одноразово грошові кошти у розмірі 1670 грн. 05 коп. в рахунок витрат в 2016 році на лікування ОСОБА_7. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на часткову невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів та визначити їх у розмірі 1305,78 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 через представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати в частині стягнення додаткових витрат та одноразово грошових коштів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07.07.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 339 (а.с.7).

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у свідоцтві про народження якої, батьком записаний ОСОБА_6 - відповідач у справі (а.с.8).

Неповнолітня ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою, що сторонами не оспорюється.

Позивачка працевлаштована та працює у КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5", і отримує оплату у середньому розмірі в 3808,12 грн.(а.с.9).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, враховуючи те, що у суду немає доказів працевлаштування відповідача, те, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлений з 01.05.2016 року у розмірі 1531 грн., з 01.12.2016 року у розмірі 1689 грн., Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлений з 01.01.2017 року у розмірі 1689 грн., та згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Тому суд вірно вважав за необхідне встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн.

Доводи апеляційної скарги позивачки в зазначеній частині не спростовують висновки суду попередньої інстанції щодо визначення розміру аліментів. Враховуючи також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності доходів у відповідача.

Відповідно до ст. 185 ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до копій медичних довідок, висновків, обстежень (а.с.10-13, 16) неповнолітня страждає на захворювання, у звязку з чим потребує вживання лікарських засобів.

Враховуючи те, що позивачка надала докази про витрати на лікування неповнолітньої дитини у 2016 році у розмірі 1670,05 грн., суд вважав, що дана вимога підлягає задоволенню та стягнув кошти повністю з відповідача.

З таким висновком повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Тому вказані витрати на придбання ліків повинні нести обоє з батьків, і вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача половини зазначеної суми а саме у розмірі 835,03 грн., в звязку з чим рішення суду підлягає в цій частині зміні.

Що стосується задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування та оздоровлення в майбутньому.

Так, дійсно відповідно до ст.185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В силу положень глави 15 СК України стягнення додаткових витрат на дитину можливе у разі здійснення таких витрат на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема її хворобою.

Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Неповнолітня страждає на захворювання, у зв'язку з чим їй рекомендовано щорічного оздоровлення, та санітарно курортне лікування без зазначення конкретного лікувального закладу та терміну лікування (а.с.11, 16).

Суд задовольняючи позов в цій частині послався на надані позивачкою «дані про санаторії» (а.с. 17-19), зазначивши, що з цих даних вбачається, що вартість щорічного оздоровлення складає суму в 5053,33 грн.

Однак, вказані виписки про лікування в трьох на вибір самої позивачки санаторіях, виготовлені невідомим способом, вони не містять офіційних реквізитів цих закладів, печаток. Не надано належно завірених рахунків вартості лікування у майбутньому дитини.

Фактично в цій частині висновки суду ґрунтуються на припущенні можливого лікування дитини, у невстановленому конкретно санаторії, у невстановлений термін лікування, за невизначеною конкретно вартістю лікування. Тим більше, що вказані витрати сторони повинні теж нести порівну.

Рішення в цій частині щодо необхідності розподілення вказаної стягнутої наперед суми на 12 місяців взагалі не ґрунтується на законі.

Тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Вказане рішення колегії суддів не перешкоджає позивачці звернутись в цій частині з позовом до суду за фактом або реального понесення витрат на лікування після сплати коштів, або за фактом направлення лікарями дитини у конкретний лікувальний заклад, з конкретним терміном лікування, з наданням належно завірених виставлений позивачці рахунків на сплату, у випадку неможливості позивачкою сплатити всю суму за санаторно-курортне лікування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року у даній справі скасувати в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 421 грн. 11 коп. щомісячно для лікування та оздоровлення ОСОБА_7, починаючи з 01.01.2017 року і до повноліття дитини до 12.06.2026 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові в цій частині.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року у даній справі в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 одноразово грошових коштів в рахунок витрат в 2016 році на лікування ОСОБА_7 змінити визначивши розмір стягнення замість 1670 грн. 05 коп. на вірний 835,03 грн.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: