У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Енергобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення моральної шкоди за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Парнерс Україна», публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 липня

2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 21 лютого 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк»; банк) укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2. Того ж дня 21 лютого 2014 року між ним та банком укладено додаткові угоди № 1/840 та № 1/756 до договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, якими передбачено нарахування процентів на залишок коштів на суму в доларах США та швейцарських франках.

Відповідно до п. п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 договору банк зобов'язався належним чином виконувати його умови, здійснювати розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства, забезпечувати збереження ввірених йому грошових коштів.

За змістом п. п. 3.2.1., 3.2.2. договору клієнт має право розпоряджатись грошовими коштами, що знаходяться на рахунку у банку, відповідно до діючого законодавства України, вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та інших послуг, обумовлених цим договором та тарифами банку.

23 грудня 2014 року ним подано до банку платіжне доручення в іноземній валюті № 1 про проведення операції, не пов'язаної із здійсненням підприємницької та інвестиційної діяльності, щодо переказу власних коштів на суму 4 308 580,00 доларів США, однак згідно з випискою з рахунку станом на 06 січня 2015 року платіжне доручення виконано не було.

30 грудня 2014 року він подав до банку платіжне доручення в іноземній валюті № 2 про проведення операції, не пов'язаної із здійсненням підприємницької та інвестиційної діяльності, щодо переказу власних коштів на суму 1 199 450 швейцарських франків, яке також не було виконано станом на 06 січня 2015 року.

30 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року він звертався до адміністрації ПАТ «Енергобанк» щодо невиконання платіжних доручень, однак відповіді не отримав.

Вважає дії відповідача, які виразилися у не здійсненні переказу коштів, такими, що порушують положення укладеного договору та його права, як споживача банківських послуг, а тому банк повинен сплатити йому розмір пені, передбачений п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до якого у разі порушення банком, що обслуговує платника, строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Зокрема, розмір пені за прострочення виконання його розпорядження становить:

- перерахування грошових коштів в сумі 4 308 580 доларів США відповідно до платіжного доручення № 1 від 23 грудня 2014 року на рахунок позивача в ОТБ Банк за період з 24 грудня 2014 року по 12 січня 2015 року - 20 днів (4 308 580 доларів США х 0,1% х 20 днів = 86 171,60 долар США);

- перерахування грошових коштів в сумі 1 199 450,00 швейцарських франків відповідно до платіжного доручення № 2 від 30 грудня 2014 року на рахунок позивача за період з 31 грудня 2014 року по 12 січня 2015 року - 13 днів (1 199 450,00 швейцарських франків х 0,1% х 13 днів = 15 592,85 швейцарських франків).

Крім того, невиконання відповідачем розпоряджень про перерахування грошових коштів спричинило йому моральну шкоду, яка виражена в душевних стражданнях, порушили його плани та наміри на майбутнє життя, що також призвело до додаткових хвилювань і негативно відобразилось на душевному і психологічному стані, розмір якої оцінює у 1 000 000 гривень.

Вважає, що своїх зобов'язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи відповідач ПАТ «Енергобанк» заборгував йому наступні суми грошових коштів: у зв'язку з невиконанням основного зобов'язання по перерахуванню грошових коштів - 4 308 580 доларів США (67 858 411 гривень 57 копійок); нараховані проценти за договором з врахуванням утримання з них ПДФО (податок з доходів фізичних осіб) - 31 115,35 доларів США (490 048 гривень 80 копійок); нарахована пеня в сумі 86 171,60 долар США (1 357 174 гривні 53 копійки).

Загальний розмір заборгованості становить 4 425 866,95 доларів США (69 705 634 гривні 90 копійок).

У зв'язку з невиконанням основного зобов'язання по перерахуванню грошових коштів - 1 199 450 швейцарських франків (18 510 152 гривні 29 копійок; нараховані проценти за договором з врахуванням утримання з них ПДФО - 6 030,87 швейцарських франків (93 069 гривень 59 копійок); нарахованої пені в сумі 15 592,85 швейцарських франків (240 631 гривня 98 копійок).

Загальний розмір заборгованості складає 18 843 853 гривні 86 копійок.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2 від 21 лютого 2014 року в гривневому еквіваленті складає 88 549 488 гривень 76 копійок (69 705 634,90 + 18 843 853,86).

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором та додаткових угод до нього, 21 лютого 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» (далі - ТОВ «Ройланс-Україна»; товариство) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 549, предметом якого є нежилий будинок, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, розташований по АДРЕСА_2.

Заставна вартість предмета іпотеки, визначена шляхом узгодження сторонами та становить 41 285 937,23 (сорок один мільйон двісті вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім) гривень 00 копійок.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань по договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2 із змінами та доповненнями, 21 лютого 2014 року між ним та ПАТ «Енергобанк» укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка складається з 9 жилих кімнат, житловою площею (387,80 кв. м, загальною площею 692,60 кв. м), та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 28 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В. за реєстровим номером 2728. Право власності іпотекодавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28 листопада 2013 року за номером запису 3595748.

Балансова вартість предмету іпотеки становить 36 931 660 гривень.

Поряд з цим, відповідно до угоди, укладеної між ним та ПАТ «Енергобанк» в особі голови правління Вольської А.Д. на забезпечення зобов'язань за договором, банком передано йому в іпотеку три житлові будинки, загальною площею по 260 кв. м кожен, які розташовані по АДРЕСА_3 та належать ПАТ «Енергобанк» на праві приватної власності. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 1 800 000 гривень за кожен будинок, а всього - 5 400 000 гривень.

Посилаючись на те, що питання про усунення порушень з боку банку не врегульовано, просив в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Енергобанк» за договором відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року та додатковими угодами до нього у розмірі 4 425 866,95 доларів США (69 705 634 гривні 90 копійок) та у розмірі 1 221 073,72 швейцарських франків (18 843 853 гривні 86 копійок) звернути стягнення на предмети іпотеки за договорами іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеними з ПАТ «Енергобанк» та з ТОВ «Ройланс-Україна» шляхом визнання за ним права власності на іпотечне майно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року, позов задоволено частково.

Ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21.02.2014 року укладеними між публічним акціонерним товариством «Енергобанк» і ОСОБА_4, та між товариством з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» і ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства «Енергобанк» перед ОСОБА_4 за договором відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2 від 21.02.2014 року та додатковими угодами до нього за № 1/756 та № 1/840 від 21.02.2014 року у розмірі 4 425 866,95 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на подання даного позову до суду складає: 69 705 634,90 грн. та у розмірі 1 221 073,72 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на подання даного позову до суду складає: 18 843 853,86 грн.

Визнано право власності за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на нежилі приміщення нежилого будинку, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_4, а саме:

- на нежилі приміщення № № 1,2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), № № XXXIV, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень №1), № № I, II, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), № № I, II другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), № № I, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), № № I, II четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), № № I, II п'ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), № № I, II, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень №7), № № I, II, III мансарди. Тераса, № XXXIII мезоніну - офіс, разом з усіма їх поліпшеннями та приналежностями, загальною площею 3 689,10 кв. м, що складає 97/100 частин від нежилого будинку площею 3 802,30 кв.м, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_4), виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 27 жовтня 2010 р. № 991-В, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухому майно за реєстраційним номером НОМЕР_5, номер запису: 8151-П в книзі: 144п-230, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 28636043 від 11 січня 2011 року; право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 лютого 2014 року за номером запису 4747882, дата та час державної реєстрації 21.02.2014, 11:42:41 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18096739 від 21.02.2014);

- на нежилі приміщення офісного будинку № № VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, № № XV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма їх поліпшеннями та приналежностями, що складає 3/100 частин від нежилого будинку площею 3 802,30 кв. м, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 02.09.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ПономарьовоюВ.Ю. зареєстровано в реєстрі за № 5954, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 3111883, витяг з Державного реєстру правочинів 6508508 від 15.09.2008, зареєстрований Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17 вересня 2008 р. в реєстровій книзі № 144П-320 за реєстровим № 8151-П в електронному реєстрі 15 грудня 2010 р. за реєстраційним номером РПВН НОМЕР_5 (витяг про державну реєстрацію прав № 28371199); право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 лютого 2014 року за номером запису 4747901, дата та час державної реєстрації 21.02.2014, 11:42:41 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18096828 від 21.02.2014),

Загальна вартість нежилих приміщень становить 65 766 469,00 грн.

Визнано право власності за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на квартиру, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 9 жилих кімнат, разом з усіма їх поліпшеннями та приналежностями, житловою площею - 387,80 кв. м, загальною площею 692,60 кв. м, та належить публічному акціонерному товариству «Енергобанк» на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 2728. Право власності публічного акціонерного товариства «Енергобанк» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28 листопада 2013 року за номером запису 3595748, дата та час державної реєстрації 28.11.2013, 18:27:27 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13638157 від 28.11.2013), вартістю 20 174 599 грн.

Стягнуто з ПАТ «Енергобанк» на користь ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1827 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» на користь ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1827 грн.

В решті позову відмовлено.

У касаційних скаргах ТОВ «Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна», ПАТ «Еергобанк» та ТОВ «АК Консалтинг» просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. За п. 8.2. ст. 8 даного Закону, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України в разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За змістом п. 32.2. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі порушення банком, що обслуговує платника, строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Встановивши, що відповідачем - ПАТ «Енергобанк» порушено умови договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2 від 21 лютого 2014 року (не виконані розпорядження позивача про проведення операції, не пов'язаної із здійсненням підприємницької та інвестиційної діяльності, щодо переказу його коштів) та вжиття ОСОБА_4 заходів щодо врегулювання питання про усунення порушень, суд дійшов правильного висновку про наявність заборгованості банка перед позивачем в загальному розмірі 88 549 488 гривень 76 копійок.

Крім того, встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи та додаткових угод до нього, 21 лютого 2014 року між позивачем та ТОВ «Ройланс-Україна», а також позивачем та ПАТ «Енергобанк» укладені договори іпотеки, предметом яких є нежилий будинок, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, розташований по АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_1

За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачуіпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

У зв'язку з наведеним не виключається можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року (справа № 6-1243цс16).

Пунктами 4.1.1. договорів іпотеки від 21 лютого 2014 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання основного зобов'язання або його частини, воно не буде виконане.

Відповідно до п. 6.4 договорів іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за договором відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року (зі всіма змінами та доповненнями до нього) в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмети іпотеки (нежилі приміщення нежилого будинку, літера А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_1) в рахунок погашення боргу за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_2 шляхом визнання права власності на вказані об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_4

Вирішуючи спір в частині вимог про звернення стягнення на три житлові будинки, загальною площею по 260 кв. м кожен, які розташовані по АДРЕСА_3, суд виходив з того, що позивачем не надано відповідних договорів іпотеки, що унеможливлює встановлення порушень прав позивача, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Розглядаючи справу в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів в чому саме полягали моральні страждання (наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні), у зв'язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Парнерс Україна», публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 липня

2017 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана