Справа № 758/9030/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_5, Подільська районна у місті Києві державна адміністрація (надалі Подільська РДА у м. Києві), Комунальне підприємство «Галицьке» Подільського району міста Києва» (надалі КП «Галицьке») про встановлення факту припинення правовідносин за договором найму житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до районного суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт припинення з 01.01.1994 року правовідносини за договором найму житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_1 між Подільською РДА у м. Києві, КП «Галицьке» з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 листопада 1972 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох повнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Рішенням Подільської районної ради народних депутатів м. Києва 20 грудня 1985 року на їхню сім'ю у складі чотирьох осіб було надано трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 1992 року шлюб між сторонами розірвано, 09 грудня 2010 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Зазначила, що відповідач з 1993 року в спірній квартирі не проживає, його особисті речі відсутні, однак з реєстраційного обліку його не знято. Відповідач не цікавиться квартирою, не бере участі в її утриманні та оплаті житлово-комунальних послуг, жодного разу не з'являвся до квартири, всі обов'язки, що випливають з утримання житлового приміщення, виконує позивачка. У позові вказано, що оскільки відповідач тривалий час був відсутній, Подільською РДА у м. Києві прийнято рішення нараховувати квартирну плату на трьох осіб. За таких обставин, позивачка вважає, що правовідношення за договором найму житлового приміщення між ОСОБА_1 та Подільською РДА у м. Києві припинені, обов'язки наймача перейшли до ОСОБА_4, яка добросовісно їх виконує до цього часу.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник позивача додав, що позивач вважає за необхідне обрати саме такий спосіб захисту - припинення правовідносин за договором найму житлового приміщення. Пояснив, що відповідач пішов з квартири в 1993 р., але точну дату встановити не можна, тому позивач просить припинити правовідносини з 01.01.1994 р., письмовий договір найму житлового приміщення не укладався, був тільки ордер; строки давності до житлових правовідносин не застосовуються, тому з таким позовом позивач звернувся лише в липні 2016 р.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких останній вказує на те, що після розірвання шлюбу він постійно проживав у спірній квартирі та на даний час не втратив до неї інтерес. Колишня дружина та сини чинять йому перешкоди у доступі до квартири та таким чином хочуть позбавити його права на житло. Крім того, просив застосувати строки позовної давності до даних правовідносин.

Треті особи ОСОБА_4 та його представник, ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Подільської РДА у м. Києві та КП «Галицьке» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник Подільської РДА у м. Києві через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що з 30 листопада 1972 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 1992 року та поділено спільне майно подружжя - меблі та побутова техніка (цивільна справа № 2-115/1992 р.). Розірвання шлюбу зареєстровано позивачем в органах РАЦС 09 грудня 2010 року з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що спірне жиле приміщення - 3-кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, було надано відповідачу у справі ОСОБА_1 на склад сім'ї 4 особи (він, позивач у справі ОСОБА_4 та на той час неповнолітні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - треті особи у справі) на підставі ордеру від 17 лютого 1986 року НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Подільської районної ради народних депутатів м. Києва.

Відповідно до ст.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 20.08.2014 р. вищевказана квартира відносилась до державного житлового фонду та в ній значились зареєстрованими: з 25.07.1986 р. наймач житлового приміщення - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та члени наймача житлового приміщення: дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 25.07.1986 р.; син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, - з 26.09.1989 р.; син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, - з 25.07.1986 р.

Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено учасниками судового розгляду, в 2014 р. ОСОБА_4 звернулась до Подільського районного суду м.Києва з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою, та заочним рішенням від 30.01.2015 р. такий позов було задоволено. Після скасування даного рішення в порядку перегляду заочного рішення та за результатами загального розгляду даного позову. рішенням Подільського районного суду м.Києва від 21.04.2015 р. в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 25.06.2015 р. вищевказане суду 1 інстанції було скасовано та ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 р. була задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 зі скасуванням зазначеного вище рішення апеляційного суду та залишенням в силі рішення суду 1 інстанції від 21.04.2015 р.

В зв'язку з чим, відповідач у справі є особою, що не позбавлена права користування вищевказаною спірною квартирою.

В судовому засіданні достеменно встановлено, під час чинності рішення апеляційної інстанції про позбавлення ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1, дана квартира відповідно до розпорядження Подільської РДА у м.Києві від 30.09.2015 р. була приватизована ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.2015 р. є співвласниками даної квартири.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ.

Статтею 47 Конституції України, ст.9 ч.4 ЖК України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Чинним житловим законодавством встановлений порядок позбавлення права користування житловим приміщення - шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вже зверталась у встановленому законом порядку за вирішенням питання щодо позбавлення ОСОБА_1 права користування вищевказаним житловим приміщення, і питання оплати комунальних послуг вже було предметом дослідження судом при розгляді позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що рахунки на сплату квартирної плати та плати за житлово-комунальні послуги нараховувались відповідно до актів ЖЕКу про непроживання відповідача у спірній квартирі лише на трьох осіб, які зареєстровані в ній та проживають. Та, оскільки відповідач тривалий час був відсутній, позивачка вважає, що правовідносини за договором найму житлового приміщення між ОСОБА_1 та Подільською РДА у м. Києві припинені, обов'язки наймача перейшли до ОСОБА_4, яка добросовісно їх виконує до цього часу.

Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи вищевказана квартира не відноситься до державного житлового фонду і щодо неї відсутній договір найму житлового приміщення, укладений між балансоутримувачем та ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів, ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 29.03.2016 р. відкрито провадження у цивільній справі № 758/2520/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4, Подільської РДА у м.Києві про визнання незаконною приватизації вищевказаної квартири, усунення перешкод в користуванні та вселення до цієї квартири.

З вищевказаним позовом про припинення з 01.01.1994 р. правовідносин за договором найму вищевказаної квартири між ОСОБА_1 та Подільською РДА у м.Києві до суду ОСОБА_4 звернулась лише в липні 2017 р., а тому даний позов суд вважає обумовленим зверненням ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання приватизації недійсною. При цьому сторона позивача в судовому засіданні зазначила про те, що позов ОСОБА_4 про встановлення факту має преюдиційне значення для розгляду позову ОСОБА_1 і тому в справі № 758/2520/16-ц ними заявлялось клопотання про зупинення провадження, в задоволенні якого було відмовлено.

Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що позивач звернувся до суду саме з таким позовом, оскільки чинний ЦПК передбачає можливість встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а в зв'язку з тим, що між сторонами має спір щодо квартири, тому встановлення даного факту заявлено позивачем в позовному провадженні.

Дійсно, приписами ст.256 ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку, крім фактів, перелік яких встановлений ст.256 ч.1 ЦПК України, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Між тим, відповідно до ст.16 ч.2 п.7 ЦК України способом захисту цивільних справ може бути припинення правовідносин. У судовій практиці позови, які спрямовані на припинення, зміну чи створення між сторонами правовідносин, називають перетворювальними (конститутивнии) позовами, і за такими позовами щодо правовідносин, які виникають з договору, заявляються вимоги саме про припинення договору.

А відтак, заявлені позивачем вимоги є безпідставними та не засновані на законі. В зв'язку з чим, суд не приймає до уваги надані позивачем копії квитанції про сплату комунальних послуг та копії акті про непроживання відповідача від 20.01.2005 р., 06.04.2005 р., 30.06.2005 р., 25.02.2008 р., 25.11.2013 р., оскільки вони не мають правового значення для вирішення заявлених позивачем вимог.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача в обраному нею варіанті способу захисту прав не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, оскільки вищевказаний позов підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, ст.47 Конституції України, ст.ст.9, 61, 64 ЖК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 61, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_5, Подільська районна у місті Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Галицьке» Подільського району міста Києва» про встановлення факту припинення правовідносин за договором найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова