Справа № 748/2786/15-ц Провадження № 22-ц/795/1709/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Майборода С. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЛАКІЗИ Г.П., СКРИПКИ А.А.,
при секретарі:Бивалькевич Т.В.
за участю:представника позивача ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи - Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та розподілу її в натурі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, встановити порядок користування та розподілу в натурі між позивачем та відповідачами земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область Чернігівський район АДРЕСА_1 у відповідності до варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи №С-279 від 04.01.2017 року.

За доводами заявника, позивач є власником 12/21 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, а відповідачі - 9/21 частин даного будинку, проте між сторонами виникають суперечки про порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться біля житлового будинку площею 0,080 га, та яка перейшла в користування до нових співвласників відповідно до ст.120 ЗК України.

Заявник наполягає на тому, що факт користування спірною земельною ділянкою підтверджується рішенням 8 сесії 6 скликання від 14.10.2011 року, а судовою земельно-технічною експертизою №С-279 від 04 січня 2017 року визначено точний розмір земельної ділянки - 0,0987 га.

Заявник вважає неприпустимим посилання суду на рішення Чернігівського районного суду від 14.08.2013 року, оскільки у зазначеній справі об'єктом була земельна ділянка, яка знаходиться по сусідству, з іншим цільовим призначенням, взятою в оренду на 49 років, з іншим кадастровим номером, тобто не має жодного відношення до земельної ділянки, яка знаходиться під будинком та господарськими спорудами по АДРЕСА_1. Крім того, відмова у задоволенні позову була обґрунтована судовими рішеннями, які стосуються попереднього власника і його права на нерухоме майно.

В запереченнях на апеляційну скаргу Седнівська селищна рада просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, що розташована за адресою: Чернігівська область Чернігівський район АДРЕСА_1 не сформована, у власності або користуванні сторін не перебувала, а тому відсутні правові підстави для встановлення порядку користування та її розподілу в натурі між сторонами.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що згідно інформації Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації від 06.11.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 зареєстровано за (а.с.44):

- ОСОБА_8 в частці 3/14 частин згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2008 року;

- ОСОБА_9 в частці 3/14 частин згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2008 року;

- ОСОБА_6 в частці 12/24 частин гідно договору дарування від 18.05.2012 року.

Згідно договору дарування 12/21 частини житлового будинку від 18 травня 2012 року ОСОБА_4 безоплатно передав у власність ОСОБА_6 12/21 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідно до п.4 зазначеного договору, вищезгаданий житловий будинок з надвірними будівлями, з якого відчужується 12/21 частин, розташований на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Заявою сторін підтверджено, що кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, договір оренди не укладався (а.с.7-10).

Звернення ОСОБА_6 з даним позовом до суду було зумовлено тим, що позивач є власником 12/21 частини будинку з надвірними спорудами, а відповідачі - 9/21 частин, спір щодо користування житловим приміщенням та надвірними спорудами відсутній. Однак біля будинку знаходиться земельна ділянка площею 0,80 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних споруд, щодо якої між сторонами виникають суперечки про порядок користування. ОСОБА_6 не має можливості належним чином реалізувати своє право власності на належну їй частину будинку з надвірними спорудами, оскільки невизначеність меж земельної ділянки позбавляє останню здійснити облаштування прибудинкової території і використовувати її за цільовим призначенням на власний розсуд.

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування чітко визначені статтею 122 ЗК України. Так, ч.1 цієї статті передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що земельні ділянки перебувають у комунальній власності, тобто належать територіальній громаді, лише у випадку їх розташування в межах населеного пункту.

Як встановлено з матеріалів справи, земельна ділянка по АДРЕСА_1 Чернігівського району Чернігівської області розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно акту Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 23 серпня 2011 року будинок по АДРЕСА_1 розташований на землях історико-культурного призначення (справа №2-23/2012 а.с.13).

Рішенням 8 сесії 6 скликання Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 14 жовтня 2011 року, керуючись ч.1 п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12,17 п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, затверджено акт обстеження земельної ділянки, схему - абрис меж земельної ділянки під будинком та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

При розгляді справи в суді першої інстанції була проведена судова земельно-технічної експертизи №С-279 від 04 січня 2017 року, за результатами якої на розгляд суду запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1 відповідно до існуючого поділу житлового будинку з надвірними будівлями за цією ж адресою. Судовим експертом в результаті виконаних замірів та матеріалів справи встановлено, що розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 987 кв.м. (0,0987 га). (а.с.115-125).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач ОСОБА_6 є власником 12/21 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, проте із заявою про надання їй земельної ділянки в користування або передачу в оренду не зверталася, технічна документація на спірну земельну ділянку не виготовлялась, розмір та межі земельної ділянки вцілому та окремо по кожному співвласнику за фактичним користуванням не визначалися, в натурі винесення земельної ділянки не здійснювалося.

Як вірно зазначив суд першої інстанції рішення 8 сесії 6 скликання від 14 жовтня 2011 року про затвердження акту обстеження земельної ділянки, схема-абрис меж земельної ділянки під будинком та господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1, акт обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 від 26 вересня 2011 року не підтверджують наявності користування сторін земельною ділянкою за відсутності відповідного рішення уповноваженого на те органу.

Крім того, при проведенні судової земельно-технічної експертизи №С-279 від 04 січня 2017 року для встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за основу було взято земельну ділянку площею 0,0987 га, у той час позивач в апеляційній скарзі посилається на наказ №53 по колгоспу ім. Чкалова від 15.03.1964 року, за яким ОСОБА_10 була надана у користування земельна ділянка площею 0,15 га, а згідно акту обстеження земельної ділянки від 26 вересня 2011 року, площа земельної ділянки орієнтовно становить 0,08 га.

Є хибним посилання заявника на те, що спірна земельна ділянка перейшла в користування до нових співвласників відповідно до ст.120 ЗК України, оскільки відповідно до ч.5 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Враховуючи те, що позивач не звертався до уповноваженого органу для вирішення питання користування спірною земельною ділянкою, то правові підстави для встановлення порядку користування та розподілу в натурі між сторонами земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область Чернігівський район АДРЕСА_1 у відповідності до варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи №С-279 від 04.01.2017 року відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування правильного по суті рішення суду.

За викладених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: