печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9827/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Павленко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71 до Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_76,, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_73, ОСОБА_70, ОСОБА_71 звернулися до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що судовими рішеннями зобов'язано відповідні територіальні Управління Пенсійного фонду України провести позивачам перерахунок призначеної державної пенсії за віком з урахуванням положень ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом, а також провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі положень ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Разом з тим, з 1 листопада 2011 року вказані рішення судів перестали виконуватись. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 заяви», з якої вбачається, що Уряд України визнає надмірну тривалість виконання рішень національних судів та готовий забезпечити виконання рішень національних судів, сплативши кожному заявнику по 1 000 Євро, позивачі звернулись з цим позовом до суду та просили захистити їх конституційні права, передбачені ст. 3, 8, 19, 22, 25, 58,, 64, 116, 124 Конституції України, для чого зобов'язати відповідача негайно виконати рішення судів, якими встановлене право позивачів на державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, втрату працездатності під час виконання трудових обов'язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, негайно виплатити заборгованість за весь час, коли рішення не виконувались та зобов'язати відповідача виплатити суму в 1 000 Євро кожному з позивачів для покриття будь-якого матеріального та морального збитку, а також витрат та видатків які буде конвертовано в національну валюту України за курсом, що діє на дату розрахунків.

Ухвалою суду від 30 червня 2017 року провадження в частині позовних вимог ОСОБА_73 закрито на підставі п. 6 ст. 205 ЦПК України.

До судового засідання представники позивачів не з'явились, в матеріалах справи містяться їх заяви про розгляд справи у їх відсутність (т. 1 а.с. 234-237)

Представник відповідача до судового засідання не з'явився.

Тому суд розглянув справу у відсутність представників сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_76,, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71 є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (т. 1 а.с. 29-97).

Судовими рішеннями зобов'язано відповідні територіальні Управління Пенсійного фонду України провести позивачам перерахунок призначеної державної пенсії за віком з урахуванням положень ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом, а також провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі положень ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (т. 1 а.с. 98-194).

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Окрім того, аналізуючи положення ст. 1173 ЦК України, суду при вирішенні питання щодо відшкодування шкоди, слід встановити наявність заподіяної шкоди, протиправність діяння заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим вказані складові, необхідні для відшкодування шкоди, відносно Кабінету Міністрів України позивачами не доведені.

Враховуючи, що Кабінет Міністрів України не є органом, на котрий покладається обов'язок виконання судових рішень у вказаних адміністративних справах, оскільки боржниками за цими рішеннями є відповідні територіальні Управління Пенсійного фонду України та відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) входить до системи органів державної влади України та є вищим органом у системі органів виконавчої влади, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання судових рішень, у тому числі щодо стягнення майнової та моральної шкоди, про що вказують позивачі у позові.

При цьому, суд враховує і позицію позивачів, що вказана справа повинна бути розглянута в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства (т. 2 а.с. 208-211).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте, правовідносини, які виникли між сторонами справи в частині зобов'язання відповідача Кабінет Міністрів України виплатити заборгованість за весь час, коли рішення не виконувались, регулюються нормами бюджетного та пенсійного законодавства та є такими, що мають соціальну природу.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи наведене, те, що правовідносини мають соціальну правову природу, Кабінет Міністрів України не є органом, на котрий покладається обов'язок виконання судових рішень у вказаних адміністративних справах, Законом України «Про виконавче провадження» передбачений порядок виконання судового рішення, позивачами не доведено факт заподіяння їм майнової та моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. 1173 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_77, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71 до Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Батрин