Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 311/308/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Пушкарьова С.П.
Провадження № 22-ц/778/1472/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду вищевказаним з позовом, який під час розгляду справи уточнив.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що 5 лютого 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено депозитний договір у розмірі 6 322 доларів 95 центів США на строк до 5 серпня 2014 року з нарахуванням на суму вкладу 9 % річних.

21 березня 2014 року він звернувся у Василівське відділення Запорізького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про дострокове розірвання депозитного договору.

Відповідно до п. 12 договору 21 березня 2014 року його повідомлено про зняття нарахованих процентів за період з 5 лютого 2014 року до 21 березня 2014 року. Про необхідність уплати комісії за дострокове розірвання договору не повідомлялось.

28 березня 2014 року з депозитного рахунку на його платіжну картку перераховано грошові кошти в розмірі 5 926 доларів 81 цент США, недорахована сума склала 407 доларів 61 цент США, що є еквівалентом 11 554 грн. 99 коп.

Вважав, що при розірванні депозитного договору від 5 лютого 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» неправомірно утримав з нього 7 % суми вкладу за розірвання по ініціативі клієнта вкладу до закінчення трьох місячного терміну з дати оформлення вкладу. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив терміни повернення грошових котів при достроковому розірванні депозитного договору.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь грошові кошти у розмірі 11 554 грн. 99 коп., що є еквівалентом 407 доларів 61 цент США згідно курсу НБУ станом на 23.02.2015р., утримані з суми вкладу, 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 315 грн. 23 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 9 027 грн. 62 коп., що є еквівалентом станом на 17 червня 2014 року 407 доларів 61 цента США, 3 % річних за безпідставне користування грошовими коштами в розмірі 246 грн. 28 коп., що є еквівалентом 11 доларів 12 центів США, та витрати на правову допомогу в сумі 487 грн. 20 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 1 грудня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року скасовано в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 487 грн. 20 коп. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволені вимог про стягнення витрат на правову допомогу. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2017 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 1 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За положеннями ч. 4 ст. 338 ЦПК України, яка визначає підстави для скасування рішення судом касаційної інстанції та передачі справи на новий розгляд, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що 7 % утримання від суми вкладу за розірвання вкладу в розмірі 407 доларів 61 цент США застосовується для депозитів, переоформлених після спливу 30 днів з дня оформлення вкладу, а не за розірвання вкладу і є загальним положенням, а розділ 2.2.2.1 Умов і правил розміщення депозитних вкладів у банках є спеціальним щодо вкладу «Стандарт», який врегульовує умови дострокового розірвання цього виду вкладу, тому і повинен бути застосований у даних правовідносинах. Також у звязку з порушенням банком терміну повернення вкладу, суд стягнув з ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобовязання.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з наступних підстав.

Судом установлено, що 5 лютого 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено депозитний договір «Стандарт» у розмірі 6 322 доларів 95 центів США на строк до 5 серпня 2014 року з нарахуванням на суму вкладу 9 % річних (а.с. 6, 7).

21 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся у Василівське відділення Запорізького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про дострокове розірвання депозитного договору (а.с. 55).

28 березня 2014 року з депозитного рахунку на платіжну картку позивача перераховано грошові кошти в розмірі 5 926 доларів 81 цент США.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. ст. 638 ЦК України).

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг банк пропонує клієнту платіжні картки, а також інші банківські послуги, у тому числі послуги депозитних банківських вкладів.

Пунктом 2 договору від 5 лютого 2014 року визначено, що нарахування процентів починається з дня, наступного за днем надходження грошових коштів до банку та проводиться за кожен календарний день, за день коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

Судом установлено, що на суму вкладу нараховані проценти у розмірі 9 % річних.

Пунктом 6 договору від 5 лютого 2014 року передбачено право клієнта вимагати розірвання договору до спливу терміну його укладення та зазначено, що в такому разі за неповні шість місяців проценти по вкладу виплачуються за зниженою процентною ставкою.

Так, процентна ставка по вкладу «до запитання» в ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 1 %.

Згідно з тарифами по вкладах фізичних осіб у розділі «Депозити» визначено, що у разі розірвання з ініціативи клієнта вкладу до закінчення трьох місяців з дати оформлення вкладу (мультивалютна властивість) сплачується 7 % від суми вкладу для депозитів, переоформлених після закінчення 30 календарних днів з дня оформлення вкладу (а.с. 53).

Пунктом 11 договору від 5 лютого 2014 року передбачено що розмір комісії стягується згідно з діючим тарифом банку, дізнатись про розмір комісії клієнт має можливість в Умовах та правилах надання банківських послуг, які завжди доступні на сайті рb.ua.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що ОСОБА_3, звернувшись 21 березня 2014 року з заявою про розірвання договору, своїм підписом погодив, що він ознайомлений та згоден з умовами розірвання договору, які діяли в банку станом на 21 березня 2014 року.

Проте, суд на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив, не встановив дійсних прав і обовязків сторін, які випливають з депозитного договору, зокрема доводів представника банку про тарифи, які діяли на час розірвання договору до уваги не прийняв та належної оцінки їм не дав, що має суттєве значення для правильного вирішення спору. Так, суд при ухваленні рішення не врахував, що, звернувшись 21 березня 2014 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про розірвання договору, ОСОБА_3 своїм підписом погодив, що він ознайомлений та згоден з умовами його розірвання, які діяли у банку станом на 21 березня 2014 року, отже, банком відповідно до умов укладеного між сторонами договору повернуто позивачу вклад із нарахованими процентами з урахуванням сплати 7 % від суми вкладу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведення ОСОБА_3 своїх позовних вимог внаслідок неправильного застосуванням норм матеріального права.

Отже, доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України судова колегія вбачає підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: