Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2017 Справа №607/6774/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретарів судового засідання Зубко О.Я., Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з участю служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір»ю ОСОБА_3 за адресою м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/41. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2012 року. Після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати разом із матір»ю і на даний час вони проживають у квартирі за адресою вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі, яка належить на праві власності батькам позивача, обладнана усіма комунальними зручностями та відповідає необхідним санітарно-гігієнічним умовам для проживання дитини. На даний час між батьками не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, а тому позивач, виходячи із інтересів неповнолітнього сина, враховуючи те, що вона займається вихованням та розвитком дитини, повністю матеріально забезпечена, має постійну роботу та стабільний фінансовий дохід та не створює перешкод у спілкуванні дитини із батьком, просить визначити місце проживання їхнього малолітнього сина разом із матір»ю.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком за адресою: вул. Просвіти, 12/62 у м. Тернополі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його колишня дружина ОСОБА_3 з 2011 року по 2016 рік постійно проживала за кордоном, за вказаний період часу спільну дитину не відвідувала та вихованням сина не займалась. Весь цей час син сторін проживав разом із батьком ОСОБА_2 у квартирі батьків позивачки. У 2015 році батьки ОСОБА_3 попросили відповідача залишити їхню квартиру, оскільки шлюб між сторонами у справі на той час було розірвано, однак не дозволили йому забрати сина із собою. З того часу йому створюються перешкоди у вільному спілкуванні та зустрічах із сином, він позбавлений можливості бачитись із дитиною та приймати участь у вихованні сина. Із врахуванням того, що ОСОБА_3 не має власного житла та самостійного доходу, проживає за кордоном та не приймає участі у вихованні сина, в той час як він має частку у праві власності на житло, постійне місце працевлаштування та отримує стабільний дохід, позитивно характеризується, бажає приймати участь у житті та вихованні сина, просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити та визначити місце проживання їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком за адресою вул. Просвіти, 12/62 у м. Тернополі.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги ОСОБА_3 підтримали із підстав, викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просять відмовити, оскільки в ході проведеного Службою у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради обстеження неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виявив бажання проживати разом із матір»ю та її батьками за адресою вул. Дружби,6/41 у м. Тернополі, де дитина живе з 2009 року, відвідує школу та має друзів. Спілкування із батьком відбувається рідко, а тому визначення місця проживання сина сторін у справі разом із матір»ю повністю відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач та його представник відносно первісного позову заперечили, зустрічний позов підтримали та просять його задовольнити, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком за адресою вул. Просвіти, 12/62 у м. Тернополі, посилаючись на те, що мати дитини з 2011 року постійно проживає за кордоном, вихованням дитини не займається, не має свого житла та будь-яких джерел доходу. На даний час дитина проживає із дідом та бабусею, які чинять батькові перешкоди у спілкуванні із сином, в результаті чого хлопчик взагалі позбавлений батьківського піклування.

Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2012 року.

У даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №165433, виданим 13.01.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Як встановлено судом, після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати у квартирі батьків позивача ОСОБА_3 за адресою вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі, де і проживає на даний час.

Згідно довідки ДП «Дружба-сервіс-житло-2» №465 від 08.06.2016 року ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана квартира є трикімнатною, займає житлову площу 41,3 кв.м., у ній також зареєстровані батьки позивача ОСОБА_3-мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5

Згідно долученої до справи офіційної академічної довідки від 05.07.2014 року, виданої Університетом менеджменту та наук Каліфорнії, США, позивач ОСОБА_3 в період з 10.03.2011 року по 03.31.2014 року проходила навчання за програмою: магістратура бізнес адміністрування та отримала ступінь магістра.

Згідно характеристики Тернопільської СШ №7 неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у ТСШ №7 з 2011 року, бабуся та дідусь приділяють належну увагу вихованню онука.

Відповідно до квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.05.2015 року, 30.06.2015 року, 30.07.2015 року, 31.08.2016 року мати позивача ОСОБА_4 отримувала щомісячні грошові перекази у сумі 100 та 200 доларів США.

У відповідності до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати й батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов»язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст.7,155 СК України дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У відповідності до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ОСОБА_6 України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю.

Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 07.11.2008 року та ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21548532 від 14.01.2009 року відповідачу ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності ? частина квартири АДРЕСА_1. Згідно характеристики ПП «Загребелля» № 53 від 20.07.2016 року ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів та мешканців будинку на нього не надходило.

Відповідно до характеристики КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради №20/08 від 20.07.2016 року ОСОБА_2 працює в КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради з 31.01.2014 року водієм тролейбуса третього класу. За період роботи зарекомендував себе як відповідальний працівник, порушень трудової дисципліни не допускає.

Згідно довідки про доходи, виданої КП «Тернопільелектротранс» Тернопільської міської ради 20.07.2016 року сума доходу ОСОБА_2 за період червень 2015 року-травень 2016 року становить 68079,42 грн.

Відповідно до квитанції ТД УДППЗ «Укрпошта» відповідачем, починаючи з 01.08.2015 року перераховуються кошти на ім»я батьків позивача у сумі 700 грн. щомісячно.

Із акту обстеження умов проживання вбачається, що квартира за адресою вул. Дружби,6/41 у м. Тернополі за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 займає житлову площу 41.3 кв.м, складається із трьох кімнат, має усі необхідні речі побуту та вжитку та відповідає необхідним санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини створені усі необхідні умови для повноцінного розвитку, виділена окрема кімната, де є все необхідне для навчання та проведення вільного часу. У вказаній квартирі окрім неповнолітньої дитини також зареєстровані та проживають його мати ОСОБА_3, та її батьки ОСОБА_4, ОСОБА_5 Стосунки у сім»ї родинні, доброзичливі.

Свідок ОСОБА_7-мати відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що мати її онука ОСОБА_3 з 2011 року постійно проживає за кордоном, дитиною весь цей час опікувався та виховував батько-її син ОСОБА_2, який проживав разом із сином та батьками колишньої дружини. Однак у 2015 році він змушений був пити з квартири по вул. Дружби,6/41 у м. Тернополі, оскільки шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано. З того часу йому чинять перешкоди у спілкуванні та побаченнях із сином. У них в квартирі для онука виділена окрема кімната, яка обладнана усіма необхідними речами, батько дитини працює та може належно піклуватися про сина, а тому місце проживання дитини слід визначити із ним.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснили, що їхні діти навчаються в одному класі із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батька дитини ОСОБА_2 знають з хорошої сторони, поганих звичок за ним не помічали, він буває у школі переважно на святі першого та останнього дзвоника, кілька разів був на батьківських зборах. З дружиною вони розлучені, ОСОБА_14 говорив, що йому не дають спілкуватись із сином. На протязі навчального року дитиною опікуються бабуся та дідусь.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що з 1-го по 4-й клас була класним керівником малолітнього ОСОБА_3. На протязі цього часу дитина жила з батьком, з матір»ю вона не спілкувалася. Навчанням з дитиною займалась бабуся. У 2015 році хлопчик замкнувся в собі через конфлікти у сім»ї.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шкільним життям дитини найбільше цікавляться бабуся і дідусь, які постійно заходять до школи, цікавляться оцінками та успішністю онука. Батько дитини у школі буває дуже рідко, з матір»ю вона часто спілкується про успіхи дитини по телефону, декілька разів бачила її у школі.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що вона працює практичним психологом у Тернопільській ЗОШ №7, де навчається малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини- Ільясов В.В. звертався до неї з приводу того, що він зараз проживає окремо і син не хоче з ним спілкуватись, боїться його. Батько вважає, що дитина знаходиться у стресовому стані.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що живе по сусідству із ОСОБА_2 по вул. Просвіти, 12/54 у м. Тернополі. Їй відомо, що ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною як подружжя прожив недовго, потім вона виїхала за кордон, а недавно вони розлучились. Він сам займався вихованням сина.

Свідок ОСОБА_4-мати позивача ОСОБА_3 суду пояснила, що з 2009 року її донька із чоловіком та сином проживали разом із нею та її чоловіком по вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі. Донька навчалася за кордоном, однак постійно передавала кошти та подарунки для сина. Після розлучення батьків дитина залишилася проживати за вказаною адресою разом із нею та її чоловіком ОСОБА_5 У квартирі є все необхідне для повноцінного розвитку та виховання дитини. Відповідач ОСОБА_2 вкрай рідко бачиться із сином, не приймає участі у його житті, а тому дитина не виявляє бажання проживати із батьком та хоче залишитись із матір»ю.

Свідки ОСОБА_19 ОСОБА_6 пояснили, що вони є сусідами сім»ї Гнатів, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказали, що позивач ОСОБА_3 близько шести років проживає за кордоном, її малолітній син проживав із батьком ОСОБА_2 та бабусею та дідусем зі сторони матері. Дитина забезпечена усім необхіднім, має окрему кімнату, дідусь та бабуся займаються його вихованням, опікуються, водять на гуртки та секції. Колишній чоловік ОСОБА_3-ОСОБА_2 не живе за вказаною адресою понад півтора року, з того часу його не бачили. ОСОБА_3 влітку минулого року приїжджала у гості.

Неповнолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що з народження проживає разом із бабусею та дідусем у квартирі по вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі, має свою окрему кімнату, з першого класу навчається у Тернопільській ЗОШ №7, де йому подобається і він має багато друзів. Батько жив разом із ним, а мама тривалий час перебуває за кордоном, але вони спілкуються по телефону, мама приїжджала влітку. Зараз тато проживає окремо, вони рідко бачаться, стосунки у них не дуже хороші, а тому він бажає і надалі залишитися проживати разом із мамою та бабусею і дідусем по вул. Дружби, 6/41.

Як вбачається із висновку Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №232 від 12.04.2017 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини», малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із бабусею ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_5 за адресою вул. Дружби,6/41 у м. Тернополі. Мати дитини на момент обстеження перебуває за кордоном. В ході проведення обстеження житлово-побутових умов встановлено, що вказана квартира складається із 3-х вмебльованих кімнат, і у ній є всі необхідні речі для повсякденного вжитку. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Для дитини виділена окрема кімната, в якій є окреме спальне місце, письмовий стіл для уроків, шафа для одягу, дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, стосунки у сім»ї доброзичливі, родинні. Батько дитини ОСОБА_2 повідомив, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 та бажає визначити місце проживання дитини разом із ним, оскільки йому чинять перешкоди у спілкуванні із сином. 26.12.2016 року працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання ОСОБА_2 в ході якого встановлено, що у 3-кімнатній квартирі по вул. Просвіти, 12/62 у м. Тернополі проживають ОСОБА_2 разом із матір»ю ОСОБА_7 та братом ОСОБА_20 Кімнати вмебльовані, є всі необхідні речі для повсякденного вжитку, у квартирі прибрано та чисто. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам, для неповнолітньої дитини виділена окрема кімната зі спальним місцем, письмовим столом, пеналом та комодом для зберігання одягу. Стосунки у сім»ї доброзичливі, родинні.

20.01.2017 року на засіданні комісії проведено бесіду із малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 який виявив бажання проживати із матір»ю, бабусею та дідусем за адресою м. Тернопіль, вул. Дружби,6/41. Пояснив, що йому комфортно проживати за вказаною адресою, де він має все необхідне для навчання, розвитку та проведення вільного часу. Дитина пояснила, що батько з ним не проживає, зустрічі у них відбуваються дуже рідко а тому він заперечує щодо того щоб постійно проживати із батьком.

Вказаним висновком рекомендовано на час налагодження контакту між батьком та дитиною визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі з дідусем та бабусею зі сторони матері ОСОБА_3- ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги висновок Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради та враховуючи думку неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який виявив бажання проживати разом із матір»ю ОСОБА_3 та бабусею і дідусем зі сторони матері за адресою вул. Дружби, 6/41 у м. Тернополі, суд приходить до переконання про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та вважає, що вони підлягають до задоволення шляхом визначення місця проживання малолітньої дитини сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір»ю ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 що повністю відповідатиме інтересам дитини. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із ним за адресою вул. Просвіти, 12/62 слід відмовити. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд враховує те, що з 2015 року батько проживає окремо від дитини, на даний час стосунки між відповідачем та його малолітнім сином не налагоджені, дитина не виявляє прихильності до батька та не бажає постійно проживати разом із ним.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, слід стягнути 551,21 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ОСОБА_6 України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 110,112, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір»ю-Ільясовою ОСОБА_21 за адресою м. Тернопіль, вул. Дружби,6/41.

У задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний код:НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 ( м. Тернопіль вул. Дружби, 6/41) 551,21 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_22