Справа № 502/1365/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області про:

- встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_3;

- встановлення факту спільного проживання за однією адресою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3;

- встановлення факту належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 49/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 49/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3;

- встановлення факту належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 2003 року на земельну частку (пай) по ВАТ «Дунайський» Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_3) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_5) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_6) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3;

- визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну частку (пай) по ВАТ «Дунайський» Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 2003 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивача ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з 49/200 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності. Інші 49/200 вказаного будинку належали її сину ОСОБА_3, а загалом їм обом належало 49/100 частин вказаного будинку. До спадкового майна ОСОБА_2 належить земельна частка (пай) по ВАТ «Дунайський» Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах, але оригінал сертифіката був втрачений і відповідна інформація витребувана з Відділу у Кілійському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Спадкове майно ОСОБА_2 після її смерті фактично успадкував її син ОСОБА_3, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, вступив в управління спадковим майном та від прийняття спадщини не відмовлявся. Оскільки існували розбіжності в буквах в прізвищах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то спадщину він належним чином не оформив та право власності на спадкове майно не зареєстрував. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. Перед смертю ОСОБА_3 заповідав позивачу земельну ділянку площею 2,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, що підтверджується заповітом від 19.04.2010 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, яке він прийняв після смерті ОСОБА_2, а також на його власне майно. Так, безпосередньо ОСОБА_3 належало 49/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 2,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_6) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №70, виданого 25.10.2005 року. Вказаний державний акт втрачений. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4677666 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_3). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4710748 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_5). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4680267 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_6). Оригіналів вказаних витягів так само як і Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 на теперішній час у позивача немає. Після смерті ОСОБА_3 належне йому майно позивач прийняв у спадщину за заповітом фактично, оскільки вони разом проживали за однією адресою в АДРЕСА_1. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але належним чином право власності на спадкове майно не оформлював. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини позивач не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки був впевнений що він прийняв спадщину, але в липні 2017 року він вирішив належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, але не зміг належним чином підтвердити факт прийняття спадщини та відповідно до письмового повідомлення нотаріуса йому рекомендовано звернутись до суду. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась. Жодного спору у позивача з будь - якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як спадкоємець за заповітом позивач має право на оформлення спадщини відповідно до 1223 ЦК України. На підставі вищевказаного представник позивача просить суд задовольнити позов, встановивши відповідні факти та визнати право власності на спадкове майно.

Після відкриття провадження у справі представником позивача було надано заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за їх відсутністю.

Представник відповідача - Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7, виданого ЗАГС Щербинівської с/ради 16.08.1951 р., - рос. «ОСОБА_8» та рос. «ОСОБА_2» є батьками рос. «ОСОБА_3», ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, виданого Десантненською сільською Радою Кілійського району 02.02.1995 р., актовий запис № 04 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_9, виданого Десантненською сільською радою Кілійського р-ну Одеської області, актовий запис № 30, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 572, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно заповіту зареєстрованому в секретарем виконкому Десантненської сільської ради від 19.04.2010 р., ОСОБА_3, заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 2,05 га за державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_11, виданий Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та сертифікат іменних акцій НОМЕР_12 в кількості 90264 штук на загальну номінальну вартість 22566 грн.

Відповідно довідки наданої виконкомом Десантненської сільської ради області № 545 від 07.06.2005 р. ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області № 22-VII-III від 22.12.2015 р. у АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: літ. А- житловий будинок, 1910 р. побудови, приміщення 2-I, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, II, загальною площею 45,6 кв. м., житловою площею 19,2 кв. м., літ. Б - сарай, 1/2 частина літ. В - вбиральня, 1/2 частина №1- надвірні споруди.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю НОМЕР_13 виданого виконавчим комітетом Десантненської сільської ради народних депутатів від 02.12.1997 р. рос. «ОСОБА_2» та рос. «ОСОБА_3» надано 49/100 частин кв. АДРЕСА_1.

Відповідно розпорядження № 26 радгоспу - заводу «Дунайський» запропоновано дозволити Кілійській бригаді МБТІ, згідно договору оформити документи на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1, де проживають та прописані: рос. «ОСОБА_2» та рос. «ОСОБА_3».

З довідки наданої виконкомом Десантненської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_2 є однією і тією ж самою особою.

Згідно довідки виданої виконкомом Десантненської сільської ради № 311 від 21.07.2017 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 з 1951 року до дня смерті.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_11, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 25 жовтня 2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 грудня 2004 р. № 752, вбачається, що земельна ділянка площею 2,05 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна ОСОБА_3. Кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_6.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4677666 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_3).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4710748 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_5).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4680267 від 11.06.2013 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_6).

З акту складеного депутатом Новомиколаївської сільської ради Кілійського району Одеської області від 27.07.2017 р., вбачається, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1. На момент смерті проживав сам. До дня смерті з ним сумісно з січня 2015 р. проживав та доглядав його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається з інформаційного листа від 26.07.2017 р. № 370/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 зазначив, що ним пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно інформаційного листа наданого Відділом Держгеокадастру у Кілійському районі № 277/108-17 від 01.09.2017 р., згідно наявних у відділі Книг реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай): на ОСОБА_2 за порядковим номером 764 зареєстровано сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) серія НОМЕР_14 від 2003 р., розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах по ВАТ «Дунайський», Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області; на ОСОБА_3 за порядковим номером 715 зареєстровано сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) серія НОМЕР_15 від 2003 р., розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах по ВАТ «Дунайський», Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 48867428 від 23.08.2017 р. сформованої Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_2 інформація відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 49002888 від 07.09.2017 р., відносно ОСОБА_2 інформація відсутня.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 48867410 від 23.08.2017 р. сформованої Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_3 інформація відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 48867395 від 23.08.2017 р., відносно ОСОБА_3 інформація відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами.

Щодо вимог відносно встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановлення факту спільного проживання за однією адресою позивача та спадкодавця суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції від 11.12.2003 р. визначено, що місце перебування - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік та місце проживання - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_3 та позивач проживав спільно зі спадкодавцем та доглядав його, суд вважає вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо інших вимог позивача, суд виходить з наступного:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16 травня 2013 року (п.3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Разом з тим, зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ вищезазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності спадкодавцеві ОСОБА_3, житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, є позивач, як спадкоємець за заповітом відносно вищезазначених земельних ділянок та як спадкоємець за законом відносно майна, яке залишилося після смерті спадкодавця та не входить в заповіт.

Судом встановлено, що позивач, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити своє спадкове право та право на власність, в зв'язку з чим його право на спадщину та на право власності підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.10,11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 16, 1223, 1233, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_3.

Встановити факт спільного проживання за однією адресою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 49/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, 1910 р. побудови, приміщення 2-I, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, II, загальною площею 45,6 кв. метри, житловою площею 19,2 кв. метри, літ. Б - сарай, 1/2 частина літ. В - вбиральня, 1/2 частина №1- надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 49/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 який в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, 1910 р. побудови, приміщення 2-I, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, II, загальною площею 45,6 кв. метри, житловою площею 19,2 кв. метри, літ. Б - сарай, 1/2 частина літ. В - вбиральня, 1/2 частина №1- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 2003 року на земельну частку (пай) по ВАТ «Дунайський» Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_3) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_5) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер НОМЕР_6) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 70, виданого 25.10.2005 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну частку (пай) по ВАТ «Дунайський» Десантненська сільська рада Кілійського району Одеської області розміром 2,04 га в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 2003 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников