АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/141/17 Головуючий 1 інстанції Росоха А.В.
Провадження № 22ц/790/5187/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 13 липня 2011 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір за умовою якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за договором ОСОБА_2 належним чином не виконала, станом на 31 грудня 2016 року сума її заборгованості складає 41 422,19 грн., з яких: 2 404,93 грн. заборгованість за кредитом; 32 708,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 860 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 948,68 грн. штраф (процентна складова).

У звязку з цим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість у розмірі 41 422,19 грн. та судовий збір.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також просила відмовити у задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення процентів за три роки до звернення до суду в розмірі 31 836,48 грн. та штрафів в межах позовної давності в розмірі 2 000 грн. з ухваленням нового рішення про задоволення вимог про стягнення процентів та штрафів в межах позовної давності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, вказує, що сплата відсотків позичальником повинна здійснюватися щомісячно, тому позовна давність за вимогами, повязаними зі стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду. Вважає, що за період з 31 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року підлягають стягненню відсотки у розмірі 31 836,48 грн., а також штрафи в межах річного строку позовної давності у розмірі 2 000 грн.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином.

Повістки на адресу відповідачки повертаються із зазначенням «за не запитом», відповідачка була повідомлена про час та місце розгляду справи телефонограмою.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться в провадженні апеляційного суду тривалий час колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строків позовної давності.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за три роки до звернення до суду в розмірі 31 836,48 грн. та штрафів в межах позовної давності в розмірі 2 000 грн. В іншій частині рішення суду не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що 13 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовою якого остання отримала кредит у розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7).

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачем була заповнена та власноруч підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_2 була ознайомлена з Правилами користування платіжною карткою, довідкою про умови кредитування, що згідно ст. 634 ЦК України є договором, адже договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України уразі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31 грудня 2016 року сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 13 липня 2011 року складає 41 422,19 грн., з яких: 2 404,93 грн. заборгованість за кредитом; 32 708,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 860 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 948,68 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач наполягав на застосуванні строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку.

До суду апеляційної інстанції представником ПАТ КБ «ПриватБанк» надані письмові пояснення з яких вбачається, що у ОСОБА_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк» крім карткового рахунку №5577 **** **** 1279 (стягнення заборгованості за яким є предметом спору) є ще бонусний рахунок № 9992 **** **** 3683.

Відповідно до п.1.1.3.1.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта в межах сум, належних до сплати Банку за цим договором, при настанні строків платежів.

12 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», виконуючи платіжне доручення ОСОБА_3, списав кошти, які обліковувались на бонусному рахунку на погашення заборгованості за кредитним договором від 13 липня 2011 року.

Згідно ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Сторонами не заперечується, що кредитний договір від 13 липня 2011 року не є розірваним чи припиненим.

Відповідно до умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Встановлено, що заборгованість за процентами за кредитним договором від 13 липня 2011 року за три роки до звернення досуду складає 31 836,48 грн., заборгованість по штрафам в межах позовної давності становить 2000 грн.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що відповідачка не виконала зобовязання за кредитним договором умежах строків позовної давності.

Колегія суддів вважає за необхідним позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за процентами за кредитним договором б/н від 13 липня 2011 року за три роки до звернення до суду в розмірі 31 836,48 грн. та штрафи в межах позовної давності в розмірі 2000 грн. В іншій частині рішення суду підляагє залишенню без змін.

Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Встановлено, що при подачі позову ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачено 1 600 грн. судового збору, а при подачі апеляційної скарги 1 760 грн.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2017 року змінити

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» процентів та штрафів в межах позовної давності - рішення скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за процентами за кредитним договором б/н від 13 липня 2011 року за три роки до звернення до суду в розмірі 31 836,48 грн. та штрафи в межах позовної давності в розмірі 2000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 360 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді