Справа №591/5942/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/943/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Сумська регіональна дирекція», третя особа - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення про спростування недостовірної інформації, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 29 вересня 2016 року Філія Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» транслювала програму журналістського розслідування ОСОБА_5 «Під прицілом. Ласі береги», у якій у стилі репортажу було наведено різні точки зору різних сторін конфлікту стосовно нібито самовільного захоплення та незаконного будівництва на березі р. Псел в районі «Голубих озер». Виходячи з назви передачі («Під прицілом. Ласі береги») та її жанру (журналістське розслідування), а також продемонстрованого відео місця події, телеглядачу видно, що насправді не відбулось ніякого самозахоплення земельної ділянки у результаті виконання будівельних робіт, а сама передача була спрямована на те, щоб у телеглядачів виникло враження про протиправне самозахоплення прибережної смуги р. Псел, що свідчить про замовний характер, спрямований на дискредитацію конкретної особи, голови Сумської обласної державної адміністрації, фото якого було продемонстровано. У цій передачі були наведені різні точки зору різних осіб у формі інтервю, у тому числі і позивача, яка на запитання журналіста про те, яке вона має відношення до спірного питання, повідомила, що безпосереднє відношення має до цієї земельної ділянки, так як її дачна ділянка у чотири сотки знаходиться навпроти, а її сусід по дачі ОСОБА_6 веде роботи з благоустрою та укріпленню дороги, яка сповзає до річки.

13 жовтня 2016 року вийшов новий сюжет у програмі «Новини. На часі», в якому спочатку прозвучала інформація від першої особи прокурора, про те, що прокуратурою розпочато кримінальне провадження за фактом самовільного захоплення земельної ділянки та самовільного будівництва за ч. 1 ст.197-1 КК України та проводяться слідчі дії з метою встановлення винних осіб, тобто прокурор повідомив, що кримінальне провадження розпочато за фактом, а не проти конкретної особи, та що вина конкретних осіб прокуратурою не встановлена. Але далі прозвучав коментар ведучої «Йдеться про земельну ділянку навпроти працівниці Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_3. Нагадаю, у програмі журналістських розслідувань «Під прицілом. Ласі береги», вона визнала, що має відношення до цього будівництва». Після цього показано вирізаний кусок інтервю з програми від 29 вересня 2016 року, а саме запитання ведучої до ОСОБА_3: «Яке ви маєте відношення до тих робіт, які там проводяться?». Відповідь ОСОБА_3: «Дякую за запитання. Безпосереднє відношення маю до цієї ділянки…».

В інтервю, яке позивач давала у програмі «Під прицілом. Ласі береги», остання відповіла, що має відношення лише до цієї земельної ділянки, як сусідка, якій не байдуже, що відбувається поряд, та позивач чітко зазначила, хто є тією особою, яка веде будівництво: сусід по дачі ОСОБА_6

У програмі «Новини. На часі» від 13 жовтня 2016 року було вирізано та показано по телебаченню лише маленький кусочок інтервю з програми «Під прицілом. Ласі береги», у результаті чого у глядача складається враження, що саме позивач є тією особою, яка самовільно захопила земельну ділянку та самовільно веде будівництво, і нібито сама ж позивач визнає на камеру свою вину у цьому злочині. І на такий висновок глядача наштовхує коментар ведучої про те, що ОСОБА_3 сама визнала, що має відношення саме до цього будівництва.

Позивач посилається на те, що зі змісту сюжету «Новини. На часі» від 13 жовтня 2016 року інформація про початок кримінального провадження подана не професійно, містить оціночний коментар ведучої, у програмі були використані уривки з пояснень позивача, спеціально «нарізані» та сформовані таким чином, що спотворюють факти реальної дійсності, а коментар ведучої є прямим наклепом та неправдою.

Просила зобовязати Національну телерадіокомпанію України в особі Філії Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_3, поширену 29 вересня 2016 року у програмі журналістських розслідувань «Під прицілом» та 13 жовтня 2016 року у програмі «Новини. На часі» в сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом», а саме повідомити глядачам, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 не є тією особою, яка веде незаконне будівництво, не є тією особою, яка самовільно захопила земельну ділянку, і крім того ніколи не визнавала особисто, що веде самовільне будівництво, а коментар журналіста ОСОБА_5 нею був наданий як особою, яка обізнана із сторонами конфлікту у звязку з сусідством по дачному кооперативу «Залізничник-1» з тією особою, що здійснює роботи з благоустрою земельної ділянки, про яку йдеться мова.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_10, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що журналістом у телевізійній передачі відносно позивачки не було поширено недостовірної інформації.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2016 року в програмі «Новини. На часі» Національною телерадіокомпанією України в особі Філії Національної телерадіокомпанії України «Сумська регіональна дирекція» був показаний сюжет, в якому повідомляється про те, що директор департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради подав заяву щодо самовільного захоплення невстановленими особами земельної ділянки комунальної власності прибережної зони річки Псел в районі блакитних озер м. Суми та самовільного будівництва на цій земельній ділянці. В подальшому свій коментар висловив прокурор Сумської міської прокуратури ОСОБА_11, який повідомив про факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей та проведення перевірки згідно ч. 1 ст. 197-1 КК України. Після цього в сюжеті журналіст повідомляє про те, що мова йде про земельну ділянку навпроти дачі працівниці Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_3, яка в програмі «Під прицілом» визнала, що має відношення до цієї земельної ділянки. Сюжет продовжується тим, що на запитання журналіста, яке відношення позивач має до робіт, які проводяться, остання зазначає: «Дякую за запитання. Безпосереднє відношення маю до цієї ділянки». Як вбачається з відеосюжету «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом», який транслювався 13 жовтня 2016 року у програмі «Новини. На часі», в ньому йде мова про земельну ділянку, з приводу самовільного будівництва на якій внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також згадується про визнання позивачкою у сюжеті «Під прицілом. Ласі береги» того, що вона має безпосереднє відношення до цієї ділянки. При цьому в даному випадку поширення недостовірної інформації не було, оскільки висвітлена в сюжеті інформація відповідає дійсності, а ці події описує позивач в позовній заяві.

Зокрема, позивач не заперечувала, що у сюжеті «Під прицілом. Ласі береги» вона відповідала на запитання журналіста щодо її відношення до робіт, які проводяться на земельній ділянці, при цьому вона дійсно відповіла, що має безпосереднє відношення до цієї земельної ділянки. Та обставина, що у сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» не відображено подальші пояснення позивача з приводу порушеного журналістом питання, а отже допущена неповнота відображення ситуації, не можна вважати такою, що вказує на недостовірність висвітленої інформації. В той же час у вказаному сюжеті наявна згадка про сюжет «Під прицілом. Ласі береги», що дозволяє заінтересованим особам його переглянути та мати повне уявлення з порушеного питання, в тому числі ознайомитися з поясненнями позивача висвітленої в сюжеті з її вуст.

З огляду на те, що сюжет «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» не містить зазначення інформації про те, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 ОСОБА_3 є особою, яка веде незаконне будівництво, самовільно захопила земельну ділянку, або що вона визнавала особисто, що веде самовільне будівництво, відсутні підстави для її спростування. Як вбачається з відеосюжету «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом», який транслювався 13 жовтня 2016 року у програмі «Новини. На часі», в ньому йде мова про земельну ділянку, з приводу самовільного будівництва на якій внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також згадується про визнання позивачкою у сюжеті «Під прицілом. Ласі береги» того, що вона має безпосереднє відношення до цієї ділянки.

При цьому в даному випадку поширення недостовірної інформації не було, оскільки висвітлена в сюжеті інформація відповідає дійсності, а ці події описує позивач в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України Про інформацію оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України Про телебачення і радіомовлення) у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду.

У відповідності до приписів ст. 10-11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доводи представника позивача в апеляційній скарзі про те, що у телевізійних сюжетах від 29 вересня 2016 року та 13 жовтня 2016 року поширена інформація про те, що незаконне самозахоплення земельної ділянки відбулось і незаконні будівельні роботи ведуть не встановлені особи, а з іншої сторони сюжети побудовані таким чином, щоб у глядача склалося враження, що цією особою є ОСОБА_3 і ця інформація є недостовірною висновків суду не спростовують. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутнє поширення недостовірної інформації, оскільки висвітлена в сюжеті інформація відповідає дійсності, а ці події описує сама позивачка в позовній заяві.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом не оцінено належним чином факт, що на стадії досудового врегулювання спору відповідач у листі № 236/1/4 від 27 жовтня 2016 року сам частково визнав факт поширення недостовірної інформації, також можливість телеглядача подивитись вказані сюжети не можуть бути підставою для оцінки змісту сюжету, як такого, що відповідає жанру та достовірності поширеної в ньому інформації є безпідставними. Суд першої інстанції взяв до уваги те, що у сюжеті «Будівництво біля Блакитних озер під криміналом» не міститься інформації про те, що помічник голови Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 ОСОБА_12 є особою, яка веде незаконне будівництво, самовільно захопила земельну ділянку, або що вона особисто визнавала ведення самовільного будівництва, а посилання позивача на те, що таке враження про незаконні дії ОСОБА_3, може скластися у глядача після перегляду цих сюжетів, ґрунтується на припущеннях у останньої, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того суд обґрунтовано з посиланням на рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8 рп/2003 зазначив, що позивач надавала інтервю, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні Сумської обласної державної адміністрації і позиціонувала себе як помічника голови Сумської обласної державної адміністрації, а межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -