ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________

2-о/381/105/17
381/3359/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі : головуючого судді Ковалевської Л.М., за участі секретарі - Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівське об`єднання Управління пенсійного фонду України про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в листопаді 1985 року приїхав разом з родиною батька ОСОБА_2 проживати дом. Фастів, та був прописаний в будинку дядька ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , а фактично постійно проживали в будинку другого дядька - ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 . З 25 листопада 1985 року заявника було взято на військовий облік, а з 27 січня 1986 року його, разом з братом та батьками поставлено на квартирний облік.
24 жовтня 1986 року ОСОБА_1 було зараховано до очної аспірантури Обчислювального Центру Сибірського відділення АН СРСР в м. Красноярськ. За час перебування в аспірантурі до 20 листопада 1986 року заявник працював в м. Києві в Обчислювальному центрі Українського республіканського управління по гідрометеорології та контролю природного середовища. А 07 лютого 1989 року отримав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , де з 24 березня 1989 року був вже прописаний з власною родиною. Метою встановлення факту постійного проживання в період з листопада 1986 року по березень 1989 року заявнику необхідне для оформлення пільгової пенсії як постраждалому 4 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву, просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в м. Фастові, в період з 28 листопада 1985 року по 23 березня 1989 року по АДРЕСА_2 , а з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року по АДРЕСА_3 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, проте був належним чином повідомлений про дату розгляду заяви.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тюмень, що підтверджується копією паспорта (а.с.22-26).

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 18 грудня 1984 року ОСОБА_1 став на облік до Фастівського військового комісаріату 28 листопада 1985 року (а.с.8-9).

Відповідно до Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №922 від 16 серпня 2017 року ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_2 в період з 28 листопада 1985 року по 23 березня 1989 року, проживав без реєстрації, згідно акту опиту свідків №4 від 16.08.2017 року (а.с.21).

Зазначені обставини були також підтверджені в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради народних депутатів від 07 січня 1986 року за №17/1, заявника, разом з батьками та братом, як мешканців м. Фастова, було взято на квартирний облік на пільгову чергу (а.с.10-11).

24 жовтня 1986 року ОСОБА_1 було зараховано до очної аспірантури Обчислювального Центру Сибірського відділення АН СРСР в м. Красноярськ.
Судом з`ясовано, що зарахування до очного відділення аспірантури означало, що заявник, окрім Академії наук, не міг працювати, але ніяким чином не означає, що він мав перебувати фізично в Академії наук.
Згідно до частини В статті 24 Наказу Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти СРСР « Про затвердження Положення про аспірантуру» від 31 липня 1962 року № 284, аспірантура - це самостійна форма підготовки наукових кадрів, при якій аспіранти займаються науковою роботою. Тому протягом всього періоду перебування в аспірантурі заявник працював по індивідуальному плану, проживаючи в м. Фастові та приїжджаючи до наукової установи 2-3 рази в рік для складання кандидатських мінімумів, а коли виникла необхідність, фактично відпрацював в Обчислювальному Центрі СВ АН СРСР м. Красноярськ лише три місяці з 01 лютого по 30 квітня 1988 року без зміни прописки та місця постійного проживання, що відповідає відповідно ст. 17 ЦК УРСР, що підтверджується довідкою на підтвердження стажу роботи (а.с.12-13).
За час перебування в аспірантурі до 20 листопада 1986 року заявник працював в м. Києві в Обчислювальному центрі Українського республіканського управління по гідрометеорології та контролю природного середовища.
Також, відповідно до копії свідоцтв про народження у ОСОБА_1 народилось двоє дітей в 1986 та 1988 роках (а.с.14-15).

В 1989 році заявник отримав квартиру в будинку АДРЕСА_3 , де він зареєструвався з 24.03.1989 року та проживав по 21.03.1997 рік (а.с.16-19).

Вказані факти також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили у цій зоні не менше чотирьох років отримують статус потерпілого - категорія 4.

Також, ОСОБА_1 було отримано 07.09.1993 року посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4 (а.с.20).

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підверджені певними засобами доказування, не можуть підверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку, суд, враховуючи положення ст. 63 ЦПК України, вважає подані документальні докази та покази свідків належними і допустимими доказами для встановлення факту, що має юридичне значення.

Метою встановлення даного факту, суд, відповідно до вимог ст. 259 ЦПК України визначає отримання заявником права на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а лише є підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву обгрунтованою, а обставини, на які посилається заявник доведеними належними доказами.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,63, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , 17.09.1962 року в період з 28 листопада 1985 по 23 березня 1989 року постійно проживав в АДРЕСА_2 , а з 27 березня 1989 по 1 січня 1993 року постійно проживав в АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Ковалевська