Справа № 161/9751/17
Провадження № 2-о/161/204/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі: головуючого-судді Гриня О.М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Муригіній А.І.,

з участю: представника заявника ОСОБА_3,

прокурора Куприянчик С.І.

заінтересованої особи ОСОБА_4,

особи щодо якої вирішується питання про госпіталізацію ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за заявою Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про продовження госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 (далі ВОПЛ №1) м. Луцька через представника лікаря-психіатра ОСОБА_3 звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 страждає тяжким психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний сидром, виражений емоційно-вольовий дефект. Зазначає, що ОСОБА_5 поступила на лікування до ВОПЛ № 1 м. Луцька 29 грудня 2015 року в супроводі матері без направлення. Після виписки була під наглядом матері, однак стан її здоровя погіршувався, дратувалась, перестала пити ліки, стала висловлювати претензії до матері, батька. Зазначає, що за даними медичної карти амбулаторного хворого №74170, медичної карти амбулаторного хворого №3918 та зі слів опікуна відомо, що психічні розлади у ОСОБА_5 з 24 вересня 1993 року. На стаціонарному лікуванні у дитячому та 4 відділеннях облпсихлікарні перебувала більше 50 разів з діагнозом параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний сидром, виражений емоційно-вольовий дефект.

Просить суд, продовжити госпіталізацію недієздатної ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричному закладі - Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька строком до 6 (шести) місяці.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримав, з підстав в ній зазначених, просив суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Прокурор Куприянчик С.І. в судовому засіданні суду пояснила, що заяву лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про продовження госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричному закладі вважає такою, що підлягає до задоволення, лікування останньої у психіатричному закладі буде відповідати її інтересам.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міського суду від 04 жовтня 2001 року ОСОБА_5 визнано недієздатною. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року опікуном над недієздатною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено її сестру ОСОБА_4 Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 грудня 2016 року за заявою лікаря-психіатра ВОПЛ №1 ОСОБА_3 про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_5 продовжено госпіталізацію останньої на термін до 6 місяців (а.с.6-8).

З висновку комісії лікарів психіатрів за № 2803/2-06.17 від 23 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 страждає на тяжким психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, депресивно-параноїдний синдром з вираженим емоційно-вольовим дефектом, в даний час у стані загострення, яке позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок чого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність (а.с.4-5).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 на психічні розлади страждає з 1993 року. На стаціонарному лікуванні перебувала більше 50 разів з діагнозом параноїдна шизофренія. Обєктивний стан на час огляду: мовний контакт малопродуктивний, не може пояснити суті своїх переживань, мовчить, вираз обличчя спустошений, в бесіді швидко дратується, злоститься, переходить в стан агресивності, конфліктує. Мислення паралогічне, розірване, заглиблена в свої переживання, аутична, під час спілкування сідає на підлогу, хитається зі сторони в сторону або робиться метушливою, бігає по приміщенню, схильна до імпульсивної агресивності, коло інтересів обмежене прийомом їжі. Потребує сторонньої допомоги в задоволені своїх основних життєвих потреб (а.с.4-5).

В справі «ОСОБА_1 проти України (заява № 12317/06) рішення від 05.06.2014, у п. 73 Європейський суд встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов:

по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою;

по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні;

по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-111 з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана у встановленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для продовження госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку ОСОБА_5, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 212, 213, 214, 215, 279 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Продовжити госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у психіатричному закладі Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м. Луцька строком до 6 (шести) місяців.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2