Номер провадження 2/754/254/17
Справа №754/9109/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Галась І. А.

при секретарі Дмітрієвій А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.12.2006 р. ОСОБА_3 взяв у борг у позивачки грошову суму у розмірі 25000 доларів США та 130000,00 грн. у власне розпорядження з метою відкриття власного бізнесу. Згідно розписки відповідач зобов'язується щомісячно виплачувати ОСОБА_4 грошову частку у розмірі 1000 доларів США. У разі продажу або власного закриття свого бізнесу - умови повернення коштів обговорюються обома сторонами. 16.03.2015 р. відповідач написав розписку якою просив надати додатковий строк, а саме до 29 травня 2015 року для вирішення питання закриття грошового боргу щодо коштів отриманих 19.12.2006 р. В наданий додатковий строк до 29.05.2015 р. відповідач борг не повернув. В ході судового розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь суму: 1) основного боргу - 25000 доларів США, що на 21.10.2016 р. становить 642589 грн. 35 коп.;проценти в порядку ст. 1048 ЦК України - 18853 доларів США 94 цента, що станом на 21.10.2016 р. становить 484613 грн. 64 коп.; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України - 2252 доларів США 05 центів, що станом на 21.10.2016 р. становить 57885 грн. 73 коп.; 2) основного боргу - 130000,00 грн., проценти в порядку ст. 1048ЦК України - 98040,48 грн., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України - 11710,68 грн., інфляційні витрати в порядку ст. 625 ЦК України в сумі 97258,53 грн. Також просить стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, відповідач до суду подав клопотання з проханням перенести розгляд справи в зв'язку з хворобою його матері.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти даного клопотання, оскільки вважає, що у відповідача є представник який не повідомив суд про причини своєї неявки, а відповідач затягує розгляд справи.

Враховуючи тривалий розгляд справи, оскільки відповідач вдруге не з`являється в судове засідання, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача та його представника.

Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Відповідачем ОСОБА_3 власноручно було написано розписку про те, що він отримав у борг від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 25000 доларів США у власне розпорядження з метою відкриття власного бізнесу. У розписці зазначив, що зобов'язується щомісячно виплачувати грошову частку у розмірі 1000 доларів США. У разі продажу або власного закриття свого бізнесу - умови повернення коштів обговорюються обома сторонами, але у сумі яка не буде меншою 30% від суми позики - 25000 доларів США. Також згідно розписки зобов'язується повернути 130000,00 гривень (а.с. 34).

16 березня 2015 року відповідач ОСОБА_3 написав розписку, якою просив ОСОБА_2 дати додатковий строк, а саме до 29 травня 2015 року для вирішення питання закриття грошового боргу в сумі 25000 доларів США та 130000,00 гривень, які він отримав 19 грудня 2006 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 35).

Статтею 1047 ЦК України встановлено для договору позики обов'язкову письмову форму. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем належним чином не виконані покладені на нього зобов'язання щодо сплати по грошовому зобов'язанню, тобто суму позики відповідач добровільно в обумовлений сторонами строк не повернув.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 25000,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 21.10.2016 р. становить 642 589 (шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 35 копійок та суми боргу в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позову про стягнення відсотків, 3% річних та інфляційних витрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розписки від 16 березня 2015 року сторони досягли домовленості про остаточну дату повернення суми боргу, а саме до 29 травня 2015 року, а отже порушення прав позивача почалося з 30 травня 2015 року, а тому нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ, 3% річних, інфляційні витрати необхідно нараховувати саме з 30 травня 2015 року.

В період часу з 30.05.2015 р. по 24.10.2016 р. 3% річних становить - 4,21%, ставка НБУ - 30,11%.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків та інфляційних витрат підлягають частковому задоволенню, а саме в період з 30.05.2015 р. по 24.10.2016 р.: 1) щодо боргу в сумі 250000 доларів США - підлягає стягненню 3% річних в сумі 37053,01 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ в сумі 193483,65 грн.; 2) щодо боргу в сумі 130000,00 грн. - підлягає стягненню 3% річних в сумі 5473,00 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ в сумі 39143,00 грн., інфляційні витрати - 25350,00 грн.

В решті позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 48, 76, 77, 81, 92, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 284 ЦПК України, п.1 ч. 2 ч. 11, ст. ст. 524, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 1 063 092 гривень 01 копійки.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя