233 Справа № 271/2366/14-ц
У Х В А Л А

23 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

за участю

секретаря Теліціної О.О.

заявника -

заінтересованих осіб -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2017 року ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій зазначив, що 06 червня 2014 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області у справі № 271/2366/14-ц було ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на корить ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором. 26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 490067380, укладеним 06 травня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Заявник просить замінити сторону за правом вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2, а саме: замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник заявника ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за відсутності його представника.

Представник первісного стягувача ПАТ «Альфа-Банк», боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, відповідно до ст. 378 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2017 року частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 271/2366/14-ц, яка розглядалась Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Червоногвадійського районного суду м. Макіївки від 06 червня 2017 року, яким з ОСОБА_2, ОСОБА_1 було стягнуто солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490067380 від 06.05.2008 року в розмірі 476355 грн. 35 коп., судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп., а всього 4800009 грн. 35 коп. (а.с. 42-44).

26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа- Банк» та ТОВ Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого згідно акту приймання-передачі право вимоги за кредитним договором № 490067380, укладеним 06 травня 2008 року з ОСОБА_1, перейшло від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (а.с. 56-60).

Тобто, ТОВ Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту субєктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обовязковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що передання Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» своїх прав іншій особі, тобто заявнику по справі, за договором факторингу (договір цесії) є правонаступництвом, у заявника є всі підстави для звернення до суду з заявою про заміну стягувача, тому заяву ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити, оскільки в даному випадку після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і без заміни такого стягувачавідсутня особа, яка в силу закону може звернутися для відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 378 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2, задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (), за рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 червня 2014 року у справі № 271/2366/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо хвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: