Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/859/17

Провадження № 2/440/830/2017

24 жовтня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті тітки ОСОБА_4, 09.11.2004 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,0189 га., розташованих на території Топорівсьткої сільської ради Буського району Львівської області. Після смерті тітки ОСОБА_5, 01.04.2000 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,7753 га., розташованих на території Топорівсьткої сільської ради Буського району Львівської області. Тітка ОСОБА_4 факрично прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_5, однак не встигла оформити юридично свої спадкові права. Склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Останній звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, йому відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачці відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Тому просить суд визнати за ним таке право.

ОСОБА_2, до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, 01.04.2000 року померла ОСОБА_5, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 1 Серії АМВ 131926. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме дві земельні ділянки № 1 площею 0,7889 га., № 2 площею 0,9864 га., загальною площею 1,7753 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - ЛВ № 039465 від 20.03.2000 року, реєстровий № 8065, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132). Дану спадщину фактично прийняла сестра померлої, ОСОБА_4, однак за життя, не оформила юридично прийняття такої.

Свідоцтвом серії І-СГ № 357817, виданим ОСОБА_3 сільською радою Буського району Львівської області 09.11.2004 р., підтверджується факт смерті ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 28.

Померлій, на праві приватної власності, належали дві земельні ділянки № 1 площею 0,7902 га., № 2 площею 0,2287 га., загальною площею 1,0189 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - ЛВ № 039464 від 20.03.2000 року, реєстровий № 8064, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132).

Згідно заповіту від 15.11.2004 року, посвідченого секретарем Топорівської сільської ради ОСОБА_6, за реєстровим № 68, який не змінювався та не відмінявся, про що зроблено відмітку 15.05.2017 р., ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу.

Як встановлено, спадкоємцями до вище згаданого майна, був дід позивача та брат померлих, ОСОБА_7, який 20.08.2008 року помер (свідоцтво Серії І-СГ № 141296 від 20.08.2008 р., актовий запис № 27) та мати позивача ОСОБА_8. Остання на спірну спадщину не претендує, відмовляється від такої, про що подала письмову заяву від 15.04.2017 року.

Позивач звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_4, однак йому відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, видача дублікату такого не передбачена чинним законодавством.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області.

Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Оскільки спірні земельні ділянки належали тітки позивачу, після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати право власності на: земельні ділянки № 1 площею 0,7889 га., № 2 площею 0,9864 га., загальною площею 1,7753 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельні ділянки № 1 площею 0,7902 га., № 2 площею 0,2287 га., загальною площею 1,0189 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.11.2004 року, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда