Категорія 43Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.

суддів: Зайцева А.Ю., Шемети Т.М.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення в квартиру,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про вселення у квартиру. Разом з позовом ОСОБА_3 було подано також заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем дійсно виник спір, предметом якого є вселення у квартиру, яка в даний час перебуває у власності відповідачки ОСОБА_2, яка може відчужити квартиру третім особам, а також здійснити інші дії, пов'язані з переходом прав на квартиру, що зробить утрудненим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову є обґрунтованою, адже даний захід є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Перевіряючи ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду.

Згідно із ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звертає увагу судів на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що вжитий судом захід забезпечення позову є обґрунтованим, адже у сторін виник спір щодо вселення у квартиру, яка належить відповідачці, і в разі її відчуження, виконання можливого рішення суду про вселення буде утрудненим.

Під час апеляційного розгляду даної справи, ОСОБА_2 висловилась про те, що вона може в майбутньому виявити бажання подарувати квартиру дитині, чому буде заважати накладений арешт, а тому, на думку колегії, не вжиття даного заходу забезпечення позову дійсно може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, суд враховує, що право власності на частину квартири ОСОБА_3, саме в яку він бажає вселитись заявляючи вимоги у даній справі, було припинено рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14.07.2017 року, виконання якого в свою чергу зупинено до закінчення касаційного провадження ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються права відповідачки володіти і розпоряджатися належною їй квартирою, судова колегія вважає необґрунтованими, адже застосований судом захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, має тимчасовий характер й застосований судом відповідно до положень ст. ст. 151, 152 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, а наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом норм процесуального права і не дають підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2017 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскаржуваною в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В. П. Рибчинський

Судді А. Ю. Зайцев

Т. М. Шемета