АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

29 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року,

встановила:

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором позики, укладеним 26.02.2015 р., в сумі 29 757 844 грн. 80 коп., інфляційні втрати - 1 458 134 грн. 39 коп. та 3% річних - 512 225 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 р. позов було задоволено - стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних і вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_2 було 26.02.2015 р. було укладено договір позики шляхом підписання ОСОБА_2 розписки із зазначенням дати, суми позики та строку. За умовами договору ОСОБА_2 було надано грошові кошти в сумі 1 200 дол. США на строк до 31.12.2015 р. Оскільки боржник не виконав взятого на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з боржника та його дружини - ОСОБА_3 солідарно суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за 210 днів прострочення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 р. позов було задоволено - стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних і вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт укладення договору позики в інтересах сім'ї, а тому сума боргу має бути стягнута солідарно з ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 29.07.2016 р. шляхом направлення позовної заяви поштою.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_6 повідомив інформацію, що відповідач ОСОБА_2 помер. 06.07.2016 р. у Відділі державної реєстрації смерті ОСОБА_7 територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №10569 про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Однак судом першої інстанції не було взято до уваги дану обставину та ухвалено рішення стосовно особи, яка померла.

02.08.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було відкрито спадкову справу №14/2016 до майна ОСОБА_2 Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подали: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_11, а також ОСОБА_4

20.04.2017 р. ОСОБА_1 подав вимогу (претензію) про обов'язок спадкодавця до вказаної спадкової справи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 2 ст. 1281 ЦК України закріплено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Таким чином, вимоги позивача як кредитора ОСОБА_2 після його смерті мають розглядатися відповідно до положень Книги шостої ЦК України.

Вимоги до ОСОБА_3 були заявлені позивачем як до солідарного боржника у зобов'язанні, посилаючись на положення ч. 4 ст. 65 СК України, а тому і вимоги до неї мають розглядатись як до солідарного боржника в колі інших спадкоємців, що прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 В зв'язку з цим, суд апеляційної інстанції не перевіряє висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог до ОСОБА_3, як солідарного боржника за договором, укладеним в інтересах сім'ї.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 р. скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 752/11834/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5481/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.