Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/113/2017 Справа № 641/5297/17
У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Курганникова О.А. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання недійним договору дарування квартири ,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить: накласти заборону відчуження на квартиру , загальною площею 57,9 кв. м. , що знаходиться за адресою: и. Харків, АДРЕСА_1, що зареєстрована за ОСОБА_3 (ПН НОМЕР_1) посилаючись на те, що відповідач може продати спірну квартиру для ухилення від виконання рішення суду , що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, відповідно до ст. 151 ЦПК України, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно із ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 151 ч.2 п.3 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач ОСОБА_1 вважає, що захист прав позивача , свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріусСьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання недійним договору дарування квартири задоволенню не підлягає.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріусСьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання недійним договору дарування квартири - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги , а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, протягом 5- ти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя -ОСОБА_5