Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/115/17

Провадження №2/377/93/17

28 квітня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін та третьої особи у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі з 3000 гривень до 500 гривень щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 2000 гривень до 500 гривень щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; на утримання відповідачки, ОСОБА_2, - з 1500 гривень до 500 гривень щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 07 грудня 2016 року по 09 червня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року у справі № 377/841/16-ц з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з 07 грудня 2016 року до її повноліття; сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - у розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 07 грудня 2016 року до його повноліття. Також, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки у розмірі 1500 гривень щомісяця на її утримання, починаючи з 07 грудня 2016 року по 09 червня 2017 року. На даний час позивач не працює, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх дітей та колишньої дружини. Крім того, позивач має дитину від першого шлюбу, сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого також сплачує аліменти. Його матеріальний стан на даний час суттєво змінився, тому він не має можливості сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання дітей та на її утримання в загальній сумі 6500 гривень щомісяця.

Відповідачка подала заперечення на позовну заяву, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану чи стану здоровя у порівнянні з періодом часу ухвалення рішення суду від 27.12.2016 року у справі № 377/841/16-ц про стягнення з нього аліментів на дітей та її утримання. Також позивач не надав доказів того, що з нього утримуються аліменти на дитину від першого шлюбу.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11 квітня 2017 року було визнано обовязковою явку позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень, але позивач в судове засідання для дачі особистих пояснень не зявився.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності та задовольнити позовні вимоги частково в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в частині зменшення розміру аліментів на її утримання до 500 гривень.

ОСОБА_2, третя особа у справі, в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 377/841/16-ц, 2/377/411/16, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено з матеріалів справи № 377/841/16-ц, 2/377/411/16, що позивач та відповідачка перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 121. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у паспорті позивача, копія якого долучена до позовної заяви, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, ОСОБА_2, відповідачка, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 гривень щомісяця, починаючи з 7 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття; на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - 2000 гривень щомісяця, починаючи з 7 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття; на утримання відповідачки, ОСОБА_2, - 1500 гривень щомісяця, починаючи з 07 грудня 2016 року і по 09 червня 2017 року.

Постановами про відкриття виконавчих проваджень від 26.01.2017 року та від 30.01.2017 року у виконавчих провадженнях № 53288733, № 53289230, № 53288977 підтверджено, що виконавчі листи, видані Славутицьким міським судом Київської області ОСОБА_2 на виконання вищезазначеного рішення суду, прийняті до виконання Гадяцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

За змістом ч.3 ст.80 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом одному з подружжя за рішенням суду, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із змісту рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року видно, що стягуючи аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 гривень щомісяця, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - 2000 гривень щомісяця, на її утримання - 1500 гривень щомісяця, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не мав на своєму утриманні інших дітей, не мав оформленого, постійного місця роботи, проте отримував достатні доходи від приватної роботи за межами України, оскільки ОСОБА_2 на підтвердження доходів та матеріального становища ОСОБА_1 надано було суду банківську інформацію про проведені операції по її рахунку в ПАТ «ПриватБанк» по грошових переказах за період з 01.04.2010 року по 30.04.2016 року, де було зазначено, зокрема, відомості про регулярні грошові перекази на її імя від ОСОБА_1 з Російської Федерації у розмірах від 2500 до 35000 рос. рублів, а також 1000 євро.

Як вбачається з позовної заяви, матеріальний стан позивача на даний час погіршився, оскільки він не працює. Крім того, позивач має дитину від першого шлюбу, сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого також сплачує аліменти. Тому він не має можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 6500 гривень щомісяця на утримання дружини ОСОБА_2, на утримання дочки ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_5, а має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 в сумі 500 гривень щомісяця, на утримання дочки ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_5 по 500 гривень щомісяця на кожну дитину.

Відповідно до довідки Гадяцького районного центру зайнятості № 1084 від 08.02.2017 року ОСОБА_1 не зареєстрований як безробітний в Гадяцькому районному центрі зайнятості.

Згідно рішення суду від 1 липня 2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третьою особою у справі, який був укладений 28 липня 2006 року у відділі РАЦС Гадяцького РУЮ.

Від цього шлюбу у позивача народився син ОСОБА_1 25 квітня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про народження, копія якого долучена до позовної заяви.

Виходячи з наведеного, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що на його утриманні знаходиться дитина від першого шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, а також доводи позивача про відсутність постійного місця роботи, оскільки вказані обставини іншими доказами не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача погіршився матеріальний стан.

Доказів про зміну сімейного стану та стану здоровя позивачем суду не надано.

Як видно з рішення суду, ухваленого у цивільній справі № 377/841/16-ц, П № 2/377/411/16, ОСОБА_2 на час ухвалення рішення у даній справі про стягнення аліментів на дітей та її утримання не працювала, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, де їй на період з 01.07.2014 року по 30.06.2018 року призначено допомогу на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1075 гривень щомісяця.

Доказів про зміну матеріального стану, стану здоровя та сімейного стану відповідачкою суду не надано.

Враховуючи погіршення матеріального стану позивача та можливість ним надання матеріальної допомоги на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, та враховуючи, що з даним розміром аліментів погодилась і відповідачка в поданій заяві, то суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині і зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання згідно рішення Славутицького міського суду від 27 грудня 2016 року з 1500 гривень до 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, трьох років, тобто до 9 червня 2017 року.

Мінімальний розмір аліментів на утримання дружини Сімейним кодексом України не передбачений.

Врахувавши погіршення матеріального стану позивача, а також обставини, зазначені у ст.182 СК України, зокрема, наявність у платника аліментів ще однієї дитини від першого шлюбу, що не було враховано при ухваленні рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року про стягнення аліментів, матеріальне становище дітей, мати яких не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі з 3000 гривень до 1689 гривень щомісяця, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 2000 гривень до 1355 гривень щомісяця.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Виходячи з того, що розмір аліментів визначений в твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України, то мінімальний розмір аліментів, передбачений ч.2 ст.182 СК України, який зазначений позивачем в позовній заяві, не застосовується.

В іншій частині позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому з урахуванням її доходу, яким є допомога на дитину в розмірі 1075 гривень щомісяця, не має можливості з обєктивних причин забезпечити дітям належне утримання. Батько, позивач у справі, є працездатною особою, оскільки доказів іншого суду не надано. Зменшуючи розмір аліментів, суд прийшов до висновку, що позивач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на час розгляду справи, а не по 500 гривень на кожну дитину, як зазначає позивач в позовній заяві, що забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, соціального розвитку дітей і належну його участь в їх утриманні.

При визначенні часу, з якого повинні сплачуватися аліменти в зміненому розмірі на утримання дітей та на утримання дружини, суд бере до уваги неврегульованість законом цього питання і виходить з принципу обовязковості судових рішень, які набрали законної сили, що випливає з положень статті 124 Конституції України.

Виходячи з наведеного, сплата аліментів в зміненому розмірі на утримання дітей та на утримання дружини повинна здійснюватися з дня набрання рішенням законної сили.

Це також узгоджуватиметься з положеннями частини 2 статті 382 ЦПК України, згідно яких не допускається поворот виконання у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, вимога позивача, зазначена в позовній заяві, про стягнення аліментів з нього на утримання дружини в зміненому розмірі з 7 грудня 2016 року, тобто з дня подачі нею позовної заяви до суду про стягнення аліментів, не ґрунтується на положеннях закону, тому задоволенню не підлягає.

Після набрання рішенням законної сили необхідно відкликати три виконавчі листи, які виданіОСОБА_2 на виконання рішення Славутицького міського суду від 27 грудня 2016 року у цивільній справі № 377/841/16-ц, П № 2/377/411/16 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, та на її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 349 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2016 року на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі з 3000 гривень до 1689 гривень щомісяця, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 2000 гривень до 1355 гривень щомісяця, на її утримання - з 1500 гривень до 500 гривень щомісяця.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1689 гривень щомісяця, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1355 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і по 09 червня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист № 377/841/16-ц, П № 2/377/411/16 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 349 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 3 травня 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька