Провадження № 2-о/470/17/17
Справа № 470/598/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Парафіївська селищна рада Ічнянського району Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року заявниця звернулася до суду з заявою, у якій зазначила, що 21.03.2017 року померла її мати- Курлюк ОСОБА_2 її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 3,84 га та 0,44 га, які знаходяться в межах території смт.Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявниця являється спадкоємцем першої черги за законом. Однак при звернені до нотаріуса з питання оформлення спадщини, їй було відмовлено, оскільки в правовстановлюючих документах допущено помилку в написанні імені покійної, які не відповідають паспортним даним, а саме вказано "Ганна" замість "Галина". Внести виправлення до державних актів немає можливості в зв'язку зі смертю матері. Просила встановити факт належності ОСОБА_3 державних актів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданих Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області.

У судове засідання заявник не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи по справі в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви заявниці не заперечував.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » (з наступними змінами), окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розгля-даються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Судом встановлено, що 11 червня 2004 року відповідно до розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 431 від 24 вересня 2003 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 100100 площею 3,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 670. 15 червня 2004 року відповідно до розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 431 від 24 вересня 2003 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069271 площею 0,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 925. Зазначені державні акти були видані "Курлюк Ганні Пилипівні" ( а.с.9,10).

В свідоцтві про народження заявниці, ім'я її матері зазначено російською мовою "Анна"(а.с.24). Однак з копії свідоцтва про народження заявниці, виданого повторно 03.08.2017 року Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 29.08.2017 року убачається, що ім'я ОСОБА_3 при перекладі на українську мову помилкового було зазначено як "Галина" (а.с.7.12).

У паспорті громадянина України ОСОБА_3 виданого Ічнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 15 серпня 2000 року її ім'я записано також "Галина". (а.с.11).

21 березня 2017 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії 1-ФП № 255384 виданого 23 березня 2017 року Березнегу-ватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6).

З довідки виданої Березнегуватською селищною радою Миколаївської області від 26.06.2017 року № 1854 убачається, що вона проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

З копії спадкової справи слідує, що заявниця є єдиною спадкоємицею першої черги, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки їй було відмовлено через невідповідність імені її матері у правовстановлюючих документах на земельні ділянки та даних, зазначених у свідоцтві про смерть.

Аналізуючи зібрані докази як кожен окремо та у їх сукупності суд вважає, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 100100, ЧН № 069271, були видані саме померлій ОСОБА_3. Однак, через розбіжність у написанні імені спадкодавця, у державних актах та в паспорті, заявник не може оформити своє право на спадщину після смерті своєї матері.

Враховуючи, що внесення виправлень в державні акти на право приватної власності на землю не допускається, а іншим шляхом не можливо встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » від 31.03.1995 року. Зазначена помилка у державних актах позбавляє заявника прийняти спадщину після смерті матері, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212 - 215, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Парафіївська селищна рада Ічнянського району Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт, що державний акт серії ЧН № 100100 на право власності на земельну ділянку, площею 3,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 11 червня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 670, державний акт серії ЧН № 069271 на право власності на земельну ділянку, площею 0,44 га для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, виданий Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15 червня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 925 «Курлюк Ганні Пилипівні », належать ОСОБА_3, померлій 21 березня 2017 року в смт.Березнегувате Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова