Справа № 465/970/16 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/674/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Ванівського О.М.

секретаря: Симця В.І.

за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 37350 грн., пеню в розмірі 5898,23 грн., моральну шкоду у розмірі 3735 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2015 року о 09:15 год. на 15км+ 64.9м автодороги Західний обхід м. Львова ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням в наслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з його автомобілем ВАЗ 21124, номерний знак АТ 4493АЕ, внаслідок зіткнення його автомобіль отримав технічні пошкодження, що здіно витрат та розрахунку становить 37350 грн.. Оскільки ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, за що постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2015р. був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність в ОСОБА_5 „СК „ПРОВІДНА" відповідно до поліса №АЕ 4667007 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.08.2015 року.

24 вересня 2015 року він звернувся до страховика в особі філія ОСОБА_5 „СК „ПРОВІДНА" в місті Львів на проспекті Чорновола, 67 Б. та подав заяву про настання події, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копію ідентифікаційного номера, первинну довідку ДАІ, копію паспорта та довідку про оцінку пошкоджень ( 36000грн.). На підтвердження його звернення представником страхової ОСОБА_6 було видано йому інформаційний лист НОМЕР_2 про дії потерпілого при врегулюванні страхової події. Однак виплату страхового відшкодування з часу його звернення пройшло вже майже 5 місяців, ні відшкодування, ні будь-якої відповіді від страховика він не отримав, що суперечить вимогам ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає такі дії незаконними та необґрунтованими, такими, що порушують умови Договору та норми чинного законодавств України, а тому просить стягнути з відповідачів 37350 грн. у судовому порядку.

Крім цього, повернення коштів у визначений законом термін не було здійснено, а тому внаслідок порушення строку виплати страхового відшкодування, просить стягнути з відповідачів пеню в розмірі 5898,23 грн.

Крім цього, йому була завдана і моральна шкода, яка полягала у тому, що йому пошкодили автомобіль, а це в свою чергу стало причиною її моральних страждань. Порушено його звичайний спосіб життя через затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт автомобіля, порушення ним своїх зобовязань за договором страхування. При цьому переживання посилились небажанням відповідачів відшкодувати завдані збитки. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 3735 грн., а тому просить стягнути вказану суму моральної коди з відповідача у судовому порядку. Просить позов задовольнити.

Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 17 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 23 584,52 грн., пеню в розмірі 2616,24 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., 319,10 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та 3032,64 грн. витрат на правову допомогу, а всього разом 30 552 грн.50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 500 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., 17,61 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та 167,36 грн. витрат на правову допомогу, а всього разом 1684 грн. 97 коп.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16 серпня 2016 року заяву ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 17.05.2016 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржило ОСОБА_5 «Страхова компанія «Провідна».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що 11.03.2016 року ОСОБА_5 «СК «Провідна» склало страховий акт № НОМЕР_2 та здійснило 12.03.2016 року виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 14 613 грн. 43 коп., в тому числі і пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 847 грн. 95 коп., відтак вважає, що виконало повністю свої зобовязання за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що наданий позивачем ОСОБА_7 акт від 02.11.2015р. та рахунок № 045 від 02.11.015р. на загальну суму 37 350 грн. не можуть слугувати підтвердженням розміру завданої шкоди та бути підставою для розрахунку страхового відшкодування, оскільки вказані документи складені СПД-ФО ОСОБА_8, який не є субєктом оціночної діяльності, що суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та розраховані не за допомогою рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень програмного продукту «Аудатекс». У вказаному розрахунку не враховано знос транспортного засобу. Крім цього вказує, що обовязок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою несе винна в ДТП особа, а саме ОСОБА_4 Також зазначає, що розмір пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування визначених неправильно; підстав для стягнення моральної шкоди з ПАТ «СК «Провідна» немає, оскільки моральну шкоду позивачу спричинив відповідач ОСОБА_4; судом неправильно здійснено розподіл судових витрат.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_5 «СК «Провідна».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» слід задовольнити частково з таких підстав. У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Районним судом установлено, що 23.09.2015 року о 09.15 год. на 15 км+64,9 м автодороги Західний обхід м. Львова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_4, належного ОСОБА_2, який був під керуванням останнього.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як убачається з дефектного акту від 02.11.2015 року, розрахунку № 045 від 02.11.2015 року складеного СПД-ФО ОСОБА_8 та торгового чека № 027 від 06.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 становить 37350 грн.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» 07.08.2015 року був укладений поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4667007 строком дії з 10.08.2015 року по 09.08.2016 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ 2103», д.н.з ВО 5095 АО. Полісом передбачена франшиза у розмірі 500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2015 року ОСОБА_2 подав до страховика ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» заяву про настання події, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копію ідентифікаційного номера, первинну довідку ДАІ, копію паспорта та довідку про огляд автомобіля (а.с.12 т.1)

Судом установлено, що відповідно до платіжного доручення № 0010401 від 12.03.2016 року та відомості № ВПТ 001243 від 11.03.2016 року позивачу відповідачем ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 765,48 грн. та пеню у розмірі 847,95 грн., що разом становить 14 613,43 грн.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 23 584,52 грн., районний суд виходив з того , що відповідачем ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13 765,48 грн. частково, оскільки вартість реального матеріального збитку для відновлення ремонту автомобіля НОМЕР_5 становить 37 350 грн., що позивачем підтверджено належними доказами.

Проте повністю з такими висновками районного суду погодитися не можна з таких мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до положень ч.22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-ІУ). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов»язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст. 1194 ЦК України.

Як убачається із заяви № НОМЕР_2 про виплату страхового відшкодування поданої ОСОБА_2 до ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» від 24.09.2015 року спосіб визначення суми страхового відшкодування визначено по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком Страховика ОСОБА_2 погодився, що стверджується його підписом у заяві (т.1 а.с.75-76).

Таким чином, судом установлено, що розмір та спосіб визначення страхового відшкодування страховиком узгоджено з ОСОБА_2 і такий виплачено ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» позивачу.

Відповідно до ремонтної калькуляції № НОМЕР_2 від 11.03.2016 року (т.1 а.с.44-48) вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_6 з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає 14 265,48 грн., з яких вартість робіт 7 258,50 грн., вартість матеріалів 3 141,60 грн., вартість деталей з урахуванням зношення 3 865,38 грн. Тобто сума страхового відшкодування із урахуванням франшизи становить 13 765,48 грн., які були виплачені ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» позивачу.

За виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивач відповідно до дефектного акту від 02.11.2015 року, розрахунку № 045 від 02.11.2015 року складеного СПД-ФО ОСОБА_8, та торгового чека № 027 від 06.04.2016 року, сплатив СПД-ФО ОСОБА_9 фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 з урахуванням заміни зношених деталей у розмірі 37350 грн. Довідку ФОП ОСОБА_8 про те, що під час ремонту автомобіля були використані запчастини б/в від 28.02.2017 року (а.с.270 т.1) суд не бере до уваги, оскільки така не є належним доказом. Як убачається з дефектного акту від 02.11.2015 року вартість деталей використаних при проведенні відновлювального ремонту автомобіля СПД-ФО ОСОБА_8 становить 10 000 грн. (а.с.10 т.1), що більше вартості деталей, що підлягали заміні (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) згідно ремонтної калькуляції № НОМЕР_2, а саме 9 276,17 грн.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

З огляду на викладене з ОСОБА_4, який є винуватцем ДТП, та не заперечував розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, підлягає стягнення різниця між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, яке було погоджено з потерпілим, оскільки у страховика не виник обов»язок з відшкодування такої різниці.

За таких обставин рішення суду слід скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 23 584,52 грн., пені в розмірі 2616,24 грн., та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 23 584,52 грн матеріальної шкоди. У стягненні з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди та пені відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, якам її завдала, за наявності її вини.

Як убачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» про стягнення моральної шкоди, покликаючись на те, що затягування процесу виплати відшкодування на ремонт належного йому транспортного засобу спричинило йому душевні страждання.

Як установлено судом ОСОБА_2 подав до страховика ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» заяву про настання події та інші документи, необхідні для здійснення страхового відшкодування 24.09.2015 року. Проте страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування лише 11.03.2016 року.

Враховуючи наведене, задовольняючи позов частково в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА», суд першої інстанції вірно виходив з того, що з вини відповідача позивачу була завдана моральна шкода, оскільки позивач змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у зв»язку з неможливістю користуватися автомобілем протягом його ремонту. Суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, виходячи з засад розумності та виваженості. Вищенаведене відповідає п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Рішення суду в цій частині відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в цій частині, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Розмір витрат позивача на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. документально підтверджено наявною у матеріалах справи квитанцією серії 10 ВАА № 001782 від 01.04.2016 року та актом виконаних робіт (наданих послуг) (а.с.106-107 т.1).

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв»язку із частковим задоволенням позовних вимог рішення суду в частині стягнення судових витрат слід скасувати. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 286,60 судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та 1664,00 грн. витрат на правову допомогу. Стягнути з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 11,00 грн. судового збору, та 64,00 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.307 ч.1 п.2, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 травня 2016 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 23 584,52 грн., пені в розмірі 2616,24 грн., 319,10 грн. судового збору, та 3032,64 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 травня 2016 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 500,00 грн., 17,61 грн. судового збору, 167,36 грн. витрат на правову допомогу

Ухвалити нове рішення в цій частині позовних вимог. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 23 584,52 грн. матеріальної шкоди, 286,60 судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та 1664,00 грн. витрат на правову допомогу.

В частині стягнення з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди та пені відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 11,00 грн. судового збору, та 64,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 травня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_5 «СК «ПРОВІДНА» та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 1000,00 грн. моральної шкоди залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: