ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Справа №2/756/5160/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В.Диба, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зобов'язання перерахувати сплачені аліменти на рахунок дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про зобов'язання перерахувати сплачені аліменти на рахунок дитини.

Вивчивши надані позивачем матеріали, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу виходячи із наступного.

З позовних матеріалів убачається, що рішенням Вінницького міського суду м. Вінниці від 08.02.2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач стверджує, що кошти в розмірі 6435, 64 грн., які ним сплачувалися на виконання вищенаведеного рішення суду, ОСОБА_3 не використовує за призначенням (утримання спільної дитини), вони обліковуються на рахунку відповідача, оскільки ОСОБА_3 не надала своїх банківських реквізитів для їх перерахування. Окрім цього вказує, що постановою відповідача виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 650 грн. було повернуто ОСОБА_3 на підставі її заяви.

Посилаючись на те, що кошти, які сплачувалися позивачем в якості аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 не отримуються, то вони будуть зараховані до Державного бюджету України на підставі Закону України «Про виконавче провадження», що є порушенням прав позивача та його малолітньої дитини у зв'язку із їх нецільовим використанням.

У зв'язку із наведеним, позивач фактично просить суд, встановити спосіб виконання рішення Вінницького міського суду м. Вінниці від 08.02.2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, шляхом щомісячного внесення на особистий рахунок його дитини - малолітнього ОСОБА_5 розміру стягнутих аліментів, не змінюючи його суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Окрім цього позивач зазначає, що його права та права його малолітньої дитини порушуються, 07.04.2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок коштів, які було ним сплачено на виконання рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини та які знаходяться на рахунку Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім'я його малолітнього сина ОСОБА_5, що забезпечить їх цільове використання.

Своїм листом від 24.05.2017 року відповідач повідомив, що на підставі ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

З наведено слідує, що позивач вважає дії відповідача під час виконання судового рішення про стягнення аліментів, які виразилися у вигляді відмови в перерахунку розміру сплачених аліментів на рахунок малолітнього ОСОБА_5 на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірними та такими, що порушують його права, як сторони виконавчого провадження.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 384 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як було зазначено, виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини було відкрито на підставі рішення Вінницького міського суду м. Вінниці від 08.02.2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, тому питання щодо способу його виконання та оскарження дій державного виконавця під час виконання рішення, розглядається судом який його ухвалив.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зобов'язання перерахувати сплачені аліменти на рахунок дитини - повернути позивачу;

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з моменту її отримання.

Суддя: О.В.Диба