Справа № 219/6866/17
Провадження № 2/219/3468/2017
23 жовтня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., за участю позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою №5 в будинку №16 по вул. Паркова (колишня Леніна) у м. Соледар Донецької області, посилаючись на те, що 30.06.1999 року позивач, його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_5 приватизували квартиру АДРЕСА_1 (колишня Леніна) у м. Соледар Донецької області., на підставі чого їм було видане свідоцтво про право власності на житло. Вказана квартира була зареєстрована в КП Артемівське БТІ в реєстрову книгу №12-2530 від 06.07.1999 року. З моменту реєстрації права власності на нерухомість, позивач його дружина та дочка ОСОБА_6 є співвласниками квартири. Його старша дочка ОСОБА_3 на момент приватизації житла вийшла заміж та проживала разом з чоловіком. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_7. Оскільки її сімейне життя не склалося вона просила зареєструвати її у квартирі АДРЕСА_1 (колишня Леніна) у м. Соледар Донецької області. Згодом позивач та відповідач уклали договір оренди від 14.01.2003 року, і відповідач зареєструвалася за вказаною адресою. Відповідач згодом розлучилася, і їй було повернуто дошлюбне прізвище ОСОБА_3. Через деякий час відповідач забрала свої речі, документи та виїхала з квартири приблизно у 2004 році. Вона проживала в різних місцях, при цьому обіцяла знятися з реєстрації, але постійно знаходила причини зайнятості. На даний час вони не спілкуються і місцезнаходження відповідача позивачу невідоме. З відповідачем вони мають договірні відносини на користування житловим приміщенням. Згідно ч. 2 п. 6 Договору оренди у разі вибуття наймача на постійне місце мешкання договір вважається розірваним з дня вибуття. У квартирі немає ніяких речей відповідача, він не несе жодних витрат на утримання квартири. Позивач має намір розпорядитися своєю часткою квартири, але через те, що в ній зареєстрована відповідач, він не може скористатися цим правом. Реєстрація відповідача є правовою перешкодою для того, щоб позивач міг зробити відчуження своєї долі квартири та отримати субсидію.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Крім того пояснила, що з 18 років відповідач проживала в м. Сочі. В 2013 році повернулася та проживала зі співмешканцем не за місцем своєї реєстрації, вела аморальний спосіб життя. З 2013 року місцезнаходження відповідача не відомо, з особистих речей залишилося тільки її пальто. Комунальні послуги за житло не сплачує.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.
Як вбачається з договору оренди на квартиру від 14.01.2003 року, ОСОБА_1 здав, а ОСОБА_7 прийняла в оренду жилу площу 14,89 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 в 3-х кімнатній квартирі, загальною площею 67,11 кв.м., жилою площею 45,39 кв.м., на постійний термін, без оплати орендної плати. В разі вибуття «Орендаря» (наймача) та членів його родини на постійне місце мешкання договір вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся родина то договір не розривається, а член родини втрачає право користування житловим приміщенням (п.6 Договору оренди) (а.с.4).
Згідно довідки виданої Соледарською міською радою від 14.06.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна), 16/5, має наступний склад сімї: дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_4, 17.101986 року народження, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Згідно акту про не проживання складеного 14.06.2017 року, ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації більше 12 років, місцезнаходження останньої невідоме (а.с.7).
Як вбачається з повідомлення № 15.15-24-1956 від 23.09.2017 року, в Бахмутському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перевірка наявності актового запису про смерть проведена по виконкомам місцевих рад Бахмутського району Донецької області та по Бахмутському району державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за період з 01.01.2010 року по теперішній час (а.с.50).
Згідно листа КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Бахмут» №01-09/674 від 04.10.2017 року, громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, за медичною допомогою не зверталась, на лікуванні не перебуває (а.с.59).
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт того, що відповідач ОСОБА_3 є дочкою позивача ОСОБА_1, останній раз бачили її у 2013 році, точно не можуть сказати скільки відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, де зараз вона перебуває їм невідомо. Комунальні послуги сплачує позивач з дружиною. Особистих речей відповідача у вказаній квартирі немає.
Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідків, які повідомили про відомі їм обставини, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №5 в будинку №16 по вулиці Паркова (колишня Леніна) в місті Соледар Донецької області, оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останнього повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 156 Житлового кодексу Української РСР ,
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №5 в будинку №16 по вулиці Паркова (колишня Леніна) в місті Соледар Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова