АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/2251/15-ц
У Х В А Л А

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7770/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Апеляційного суду м. Києва перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

06 вересня 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 посилався на те, що експертний висновок, наявний у матеріалах справи, є неповним, не містить відповідей на поставлені запитання, які є необхідними для правильного вирішення спору. Вказує, що експерти провели експертизу з порушенням норм процесуального права, а тому виникає необхідність у призначенні повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених в ньому підстав.

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 проти заявленого клопотання заперечував.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин справи, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 грудня 2015 року призначено за клопотанням відповідача ОСОБА_1 посмертну судово-психіатричну експертизу. На вирішення експертів поставлено наступні питання: в якому психічному стані знаходився ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., на період оформлення заповіту та чи міг він не розуміти значення своїх дій і в повній мірі керувати ними? чи здатний був ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., розуміти значення своїх дій та керувати ними повністю або частково в період складання заповіту - 24 листопада 2006р.? чи могли будь-які сторонні особи скористатися психічним станом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., щоб ввести його в оману і спотворити його вільне і свідоме волевиявлення під час підписання заповіту?

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 153 від 25 лютого 2016 року, ОСОБА_6 на період складання заповіту 24 листопада 2006 року виявляв ознаки Органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з психоорганічним синдромом (МКХ-10, F 07.9), за своїм психічним станом усвідомлював свої дії та міг керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на час складання заповіту 24 листопада 2006 року повністю усвідомлював свої дії та міг керувати ними. Відповідь на запитання, чи могли будь-які сторонні особи скористатись психічним станом ОСОБА_6, щоб ввести його в оману і спотворити його вільне та свідоме волевиявлення під час підписання заповіту, не входить в компетенцію даної судово-психіатричної експертизи та виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів (а.с.6-10 т.3).

Порушуючи питання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, відповідач ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що відповідне клопотання він подавав до суду першої інстанції і в задоволенні такого клопотання йому було відмовлено.

Також, ОСОБА_1 не було доведено того, що вказаний висновок експертизи є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, в клопотанні не вказано в чому саме виявилися порушення експертами методики проведення експертних досліджень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні.

Висновок судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 153 від 25 лютого 2016 року є категоричним та містить відповіді на поставлені судом питання згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 грудня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 143-144 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль