АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернівці

справа №726/1126/17-ц

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3, публічне акціонерне

товариство комерційний банк ,,ПриватБанк,

апеляційна скарга публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк на рішення Cадгірського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2017 року, головуючий у І-й інстанції суддя Проскурняк І.Г.,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк (далі ПАТ КБ ,,ПриватБанк) про визнання договору іпотеки недійсним.

Вказували на те, що вони є дітьми ОСОБА_4, яка померла 2 травня 1998 року, та ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2007 року.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли шляхом вступу в фактичне володіння майном спадкоємці першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв його син -ОСОБА_2

Проте ОСОБА_5, скориставшись тимчасовою відсутністю спадкоємця за законом доньки ОСОБА_4, яка перебувала на заробітках за кордоном, 15 січня 1999 року отримав на своє імя свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, що складалося з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житлового будинку літ. ,,А, літньої кухні сараю літ. ,,Б, літньої кухні літ. ,,В, гаража літ. ,,Д, вбиральні літ. ,,З, сараю літ. ,,Е, підвалу,

-----------------------------------------------------------------------------------------------------

провадження № 22-ц/794/1393/17 категорія: 19/27

колодязя та огорожі, який знаходиться по вулиці Широкій,19 у м. Чернівці.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2007 року задоволено позов ОСОБА_5 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на вищевказане будинковолодіння та житловий будинок літ. ,,Ж площею 192,50 кв м., сараї літ.,,Г та ,,Е.

16 жовтня 2007 року ОСОБА_5 подарував 69/100 часток даного будинковолодіння ОСОБА_2, а 31/100 частини цього будинковолодіння відчужив за договором купівлі-продажу ОСОБА_3

31 жовтня 2007 року за нотаріально посвідченим договором відбувся поділ цього будинковолодіння, в результаті чого припинилось право спільної часткової власності і кожен із співвласників став одноосібним власником майна.

Згідно договору міни від 21 травня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 обмінялися належними їм частками у будинковолодінні. ОСОБА_2 став власником житлового будинку літ. ,,А загальною площею 85,6 кв.м., в тому числі житловою 56 кв.м., літньої кухні літ. ,,В, сараю літ ,,Г, сараю літ. ,,Е, вбиральні літ. ,,З, погребу Пг, колодязя 1, огорожі 1, а ОСОБА_6 власницею житлового будинку літ. ,,Ж загальною площею 192,5 кв.м., в тому числі житловою 113,9 кв.м., літньої кухні літ. ,,Б, гаража літ. ,,Д, воріт 2.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року скасовано рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 10 вересня 2007 року, прийнято відмову правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 від позову і провадження у справі закрито.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2016 року визнано недійсними: договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року про відчуження 31/100 частини будинковолодіння №19 по вулиці Широкій в м.Чернівцях, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; договір дарування від 16 жовтня 2007 року, за яким ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 69/100 часток будинковолодіння по вулиці Широкій № 19 у м.Чернівці; договір про поділ будинковолодіння від 31 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; договір міни від 21 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 січня 1999 року. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Широкій, 19 у м.Чернівці. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Широкій, 19 у м.Чернівці.

У грудні 2016 року під час виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2016 року позивачі випадково дізналися, що самочинно збудований житловий будинок літ. ,,Ж з господарськими будівлями і спорудами ( літня кухня літ. ,,Б, гараж літ. ,,Д, ворота 2), який знаходиться по вулиці Широкій, 19 у м. Чернівці, передано 8 липня 2008 року ОСОБА_6 в іпотеку.

Зазначали, що рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2007 року, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на вказаний самочинно збудований будинок у складі спадкового майна по вул. Широкій, 19 в м. Чернівці скасовано.

Вважають, що договором іпотеки порушуються їхні права, оскільки обтяження стосуються нерухомого майна, яке знаходиться на належній їм земельній ділянці по вулиці Широкій, 19 у м. Чернівці.

Посилаючись на ці обставини, просили суд визнати недійсним договір іпотеки від 8 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 і ЗАТ КБ ,,Приватбанк та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Рішенням Cадгірського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2017 року позов задоволено: визнано недійсним договір іпотеки від 8 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ ,,Приватбанк, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за № 5346.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,ПриватБанк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 8 липня 2008 року між ОСОБА_3 (на той час ОСОБА_6) Л.Ш. та ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ Приватбанк, було укладено договір іпотеки, за яким остання передала банку в іпотеку житловий будинок літ. ,,Ж з господарськими будівлями і спорудами ( літня кухня літ. ,,Б, гараж літ. ,,Д, ворота 2), який знаходиться по вулиці Широкій № 19 у м. Чернівці.

Право власності на вказане нерухоме майно на момент укладення договору іпотеки належало іпотекодавцю на підставі договору міни від 21 травня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року скасовано рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2007 року, на підставі якого за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на самочинно збудований будинок з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Широкій № 19 у м. Чернівці (а.с.11-12).

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2016 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року 31/100 частини будинковолодіння № 19 по вулиці Широкій у м. Чернівці, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,

визнано недійсним договір дарування від 16 жовтня 2007 року 69/100 частин будинковолодіння по вулиці Широкій № 19 у м. Чернівці, укладений між дарувальником ОСОБА_5 та обдарованим ОСОБА_2, а також визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину цього будинковолодіння за кожним (а.с.15-19).

За змістом ч.1 ст.546 ЦК України один із видів забезпечення виконання зобовязання є застава.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України ,,Про іпотеку іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За правилами ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Частиною 1 ст.5 Закону України ,,Про іпотеку передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька обєктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі обєкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Отже, лише власник може передати належне йому нерухоме майно в іпотеку.

Оскільки договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, на підставі якого ОСОБА_3 придбала 31/100 частину будинковолодіння по вулиці Широкій №19 у м. Чернівці, визнаний рішенням суду недійсним і ця частка була предметом договору міни відповідно до якого ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок літ. ,,Ж з господарськими будівлями і спорудами, то останню не можна вважати власником майна, переданого в іпотеку.

З огляду на викладене договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 (на той час ОСОБА_2) Л.Ш. та ПАТ КБ Приватбанк суперечить положенням ст.583 ЦК України, ст.5 Закону України ,,Про іпотеку, що відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

За таких обставин колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк залишити без задоволення.

Рішення Cадгірського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.Ф. Міцней

Судді: А.І. Владичан

ОСОБА_8