Справа № 333/3767/17
Провадження № 2-о/333/314/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

лікаря-психіатра ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу № 333/3767/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, посилаючись на те, що останній є інвалідом 2 групи та знаходиться на стаціонарному лікуванні з 04.07.2017 року.

ОСОБА_6 переніс пологову травму, спостерігався з приводу перинатальної енцефалопатії з поліморфними судомними нападами. Багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії з поліморфними судомними нападами, галюцинаторним синдромом. Згідно з актом судово-психіатричної експертизи від 05.06.2008 року, встановлено діагноз: недоумство внаслідок органічного ураження головного мозку, епісиндром за анамнезом. Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2008 року визнаний недієздатним, опікуном призначена ОСОБА_4. Останнім часом поведінка ОСОБА_6 дезорганізована, неадекватна з проявами дратівливості, агресії на адресу матері. Остання госпіталізація з 05.03.2017 року по 27.04.2017 року. Згідно з рішенням Коммунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2017 року застосовувалася примусова госпіталізація. 27.03.2017 року ОСОБА_6 був оглянутий консиліумом під керівництвом зав. кафедрою психіатрії, наркології, медичної психології, психотерапії д.м.н. проф. ОСОБА_8, встановлений діагноз: «Пфропфшизофренія, епілептичні напади за анамнезом». Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: 04.07.2017 року був затриманий співробітниками патрульної поліції на зупинці громадського транспорту в звязку с неадекватною поведінкою, а саме розмовляв зі світлофором, проявляв агресію до громадян. Переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги. Доставлений в приймальне відділення з діагнозом: «Порушення психіки та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС. Судомний синдром за анамнезом». Відомостей про недієздатність та наявність опікуна не надав, продуктивного контакту не становив. Проте дав згоду на госпіталізацію. Був госпіталізований в порядку добровільної госпіталізації, в звязку з ознаками тяжкого психічного розладу. У відділенні залишався неадекватним, дурковатим, розповів, що з ним «розмовляв світлофор» називав його «солоденьким». Підтвердив що чує «голоси».

05.07.2017року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_6, страждає на тяжкий психічний розлад у формі Пфропшизофренії, галюцінаторно-параноїдний синдром. За психічним станом являє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву.

ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_9 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 05.07.2017 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на тяжкий психічний розлад у формі Пфропшизофренії, галюцінаторно-параноїдний синдром. За психічним станом являє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_6 вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2