Провадження № 2/522/9475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до відповідачів про визнання договору дійсним, зазначаючи, що 02 березня 1999 року між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу за № 24939, за умовами якого, відповідачі продали, а позивач придбав квартиру, загальною площею 72,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі ухилилися від нотаріального оформлення договору, на цей час позивач втратив можливість посвідчити правочин нотаріально та не може розпоряджатися своєю нерухомістю на свій розсуд без визнання договору купівлі-продажу, укладеному на біржі, дійсним, він був змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.

Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі по справі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 1999 року на Одеській товарній біржі був укладений Договір № 24939 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2,між ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв від себе та зі згоди матері ОСОБА_2, в якості продавців, з одного боку, та ОСОБА_1, в якості покупця, з другого боку. 16 березня 1999 р. зазначений договір був зареєстрований в МБТІ та РОН.

Зазначений договір був виконаний сторонами повністю, протизаконних умов угода не містить, ніяких претензій сторони договору одна до одної не мали, відповідачі виселилися з квартири, а, у свою чергу, позивач з членами своєї сімї вселились в житло, мешкають у ньому та сплачують комунальні платежі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 р., за договором купівлі-продажу продавець зобовязаний передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязаний прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Члени товарної біржі мають право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів допущених до обліку на товарній біржі.

Однак при оформленні угоди не була дотримана нотаріальна форма договору, передбаченаст.227 ЦК УРСР 1963 р., оскільки згідно із вимогами ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» такий договір не підлягав нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.47 ЦК УРСР 1963 р. нотаріальна форма договору обовязкова у випадках, передбачених законом, інакше договір вважається недійсним.

Незважаючи на обовязковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною.

Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 47, 220, 224, 225, 227 ЦК УРСР 1963 р.,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу № 24939 квартири під № 53 у будинку № 16 по вулиці Педагогічній в місті Одесі, укладений 02 березня 1999 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв від себе та зі згоди матері ОСОБА_2, в якості продавців, з одного боку, та ОСОБА_1, в якості покупця, з другого боку, що був зареєстрований на Одеській товарній біржі, дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення чи отримання особою, яка не була присутня при проголошенні, апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя:

23.10.2017