Справа № 233/4714/17
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності особі правовстановолюючих документів,

ВСТАНОВИЛА:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності їй свідоцтва про народження від 05 вересня 1959 року (актовий запис № 620) та свідоцтва про укладення шлюбу від 31 січня 1981 року (актовий запис № 7). Встановлення зазначеного факту необхідно їй для призначення пенсії.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку щодо необхідності відмовити у відкритті провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Разом з тим, ч. 3 ст. 256 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорту, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що оскільки внести зміни у актовий запис, який має розбіжності в написанні імен є неможливим, а встановлення факту належності особі свідоцтва про народження та шлюб не підлягає розгляду в окремому провадженню відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦК України, то вказаний факт можна встановити у позовному проваджені, є помилковим на підставі наступного.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України передбачені випадки, за яких вимоги про встановлення факту підлягають розгляду в позовному проваджені, а саме: якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки саме актовий запис про народження, шлюб є первинними документами, що підтверджують відповідний факт, а свідоцтва є похідними документами, які видаються на підставі актового запису, в тому числі повторно.

Враховуючи викладене, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, у відкритті провадження по справі за позовом про встановлення факту належності правовстановлюючих документу, а саме: свідоцтв про народження та про шлюб, виданих органом державної реєстрації актів цивільного стану, слід відмовити, оскільки вказана заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, позивачу слід розяснити наступне.

Згідно ч 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на те, що з позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення зазначеного факту необхідно їй для оформлення пенсії, а у внесені змін до актів цивільного стану, що мають розбіжності у написанні імен родичів, органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено, слід звернути увагу позивача на те, що вона має право звернутися до суду із завою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: диплому, трудової книжки, архівних довідок тощо. З метою оформлення спадкових прав, вона також має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем.

Крім того, слід розяснити позивачу, що згідно із ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за заявою особи, яка його сплатила, ухвалою суду, в тому числі, в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 15, 122 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський мiськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя