Справа №461/2306/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченко В.Є,

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та виселення та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 року ОСОБА_1 міська рада звернулась в Галицький районний суд м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та виселення з квартири АДРЕСА_1. Позивач зазначив, що дана квартира належала на праві власності ОСОБА_3, який помер 05.02.2015 року. Ніхто із спадкоємців не прийняв спадщини. В даній квартирі без реєстрації проживає ОСОБА_2, яка, як вона зазначає, проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Відповідач не набула права власності на квартиру та не має права, на думку позивача, проживати у спірній квартирі. У звязку з неприйняттям спадкоємцями спадщини після смерті ОСОБА_3, спливом одного року з часу відкриття спадщини та самовільним зайняттям квартири ОСОБА_2 просить суд визнати спадщину відумерлою та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

05.04.2017 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1в порядку спадкування. Зазначила, що з 1994 року постійно проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю, вела з ним спільне господарство та спільний побут. На початку лютого 2014 року ОСОБА_3 помер. Враховуючи спільне проживання з ОСОБА_3 більше пяти років до його смерті ОСОБА_2 вважає себе такою, що прийняла спадщину. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 05.02.2015р., право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 38,5 кв.м. та комору в підвалі площею 12,0 кв.м, що відноситься до даної квартири.

Ухвалою суду від 18.05.2017 року обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та виселення з квартири АДРЕСА_3.

Представник позивача ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_4, в судовому засіданні 30.05.2017 р. позовні вимоги підтримав повністю. Надав пояснення аналогічні у викладеному позову. Просив позов задовольнити. Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 заперечив повністю. Зазначив, що ОСОБА_2 проживає у спірній квартирі без реєстрації, однак не має права там проживати.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_5, в судовому засіданні 30.05.2017 р. проти задоволення позову ОСОБА_1 міської ради заперечив повністю. Зазначив, що ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю. Надав пояснення, аналогічні у викладеній позовній заяві. Просив суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 та комору в підвал, що відноситься до даної квартири.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що приблизно у 2007-2008 році робив сантехніку в квартирі на вул. Шота Руставелі у м.Львові, номер квартири і будинку не пам'ятає. За ремонт розраховувалась ОСОБА_2 Приходив ще старший мужчина ОСОБА_3, чоловік ОСОБА_2, який ставився до неї дуже гарно. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 разом їли, ОСОБА_3 допомагав їй роздягатись. ОСОБА_3 - той самий чоловік, що на фото, яке представив для огляду представник ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що знайомий з ОСОБА_2, оскільки працював у неї в квартирі приблизно у 2007 -2008 році. Робити ремонт у квартирі на вул. Шота Руставелі у м.Львові його з хлопцями закликав ОСОБА_3, який працював викладачем в політехнічному інституті. Свідок пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спілкувались як співмешканці або як коханці, відносини між ними фактично були як між чоловіком та жінкою. В 2014 році також робив ремонт у тій самій квартирі у ОСОБА_2.

ОСОБА_9, який також допитаний судом як свідок, показав, що працював по найму та ремонтував квартиру ОСОБА_2 за адресою ОСОБА_10 у м.Львові приблизно 9 років тому. Робили сантехніку в ванні та туалеті. Приїжджав до квартири на тролейбусі. Ірина та Геннадій жили як чоловік та жінка. Ремонт робили близько місяця, оплачувала ремонт ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що познайомився з ОСОБА_3 в політехнічному інституті. Геннадій запропонував зробити ремонт у нього вдома у Львові по вул. Ш. Руставелі, 28/2. Це було приблизно в 2007 році. Робили побілки і сантехніку. У 2013 році також робили ремонт у цій квартирі. Розраховувалась за ремонт ОСОБА_2 ОСОБА_3 говорив йому та хлопцям, які з ним працювали, що ОСОБА_2 його дружина. Відносини між ними були як у чоловіка та жінки, вона готувала ОСОБА_3 їсти.

Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, встановив наступне.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Власник майна, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування може бути двох видів: за заповітом або за законом.

Приписами статті 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов'язків.

Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_4 належала на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності № Г-26914 від 12.07.2005 року.

05.02.2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується листом міського відділу ДРАЦСу ЛМУЮ №568/04-06 від 05.02.2016 р. (в позовній заяві ОСОБА_1 міська рада помилково зазначила дату народження ОСОБА_3 05.02.2015 р.).

Зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_5 немає, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1176 від 09.03.2017 р., виданою ЛКП «Снопківське».

ОСОБА_2 починаючи з 2008 року оплачувала житлово-комунальні послуги, надані у АДРЕСА_6, що підтверджується наданими квитанціями (а.с.118-173). На більшості із наданих квитанцій стоїть підпис платника ОСОБА_2

Заборгованість за житлово-комунальні послуги по вищевказаній квартирі оплачено повністю, що підтверджується довідкою №13 від 14.03.2017 р., виданою ЛКП «Снопківське».

Актом комісії ЛКП «Снопківське» від 10.03.2017 року зафіксовано, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації у квартирі АДРЕСА_7.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали як чоловік і жінка приблизно в 2007 -2013 роках. За ремонтні роботи розрахунок здійснювала ОСОБА_2 Їх показання обєктивно підтверджуються вищезазначеними квитанціями про сплату комунальних послуг ОСОБА_2 та інші зазначені в рішенні докази.

За наявності вищезазначених доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про можливість переходу права власності на квартиру в порядку спадкування та набуття права власності на неї позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем четвертої черги. Спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності належала квартира, а ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2 та визнання за позивачкою права власності на квартиру в порядку спадкування. Крім цього, з вищенаведених підстав в задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та виселення необхідно відмовити.

У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_2 не заявляла вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. 209- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та виселення з квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати заОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 05.02.2014 р., право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 38,5 кв.м. та комору в підвалі площею 12,0 кв.м, що відноситься до даної квартири.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Радченко В.Є.