Провадження № 2/521/5102/17
З А ОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«12» грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3.Позивач та відповідач перебували у шлюбі, наразі шлюб розірвано,сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Допомогу на утримання дитини відповідач не надає, її вихованням не займається, , у зв'язку з чим позивач просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3.
У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила її задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань щодо порядку розгляду справи, заперечень на позов не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.
Як вбачається з матеріалів справ, 24.09.2009 року ОСОБА_1, та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 736.
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1, щопідтверджується Свідоцтвом про народження №1498, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі 11.09.2008 року.
Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2012 року
шлюб між сторонами було розірвано.
Як вбачається з вироку Малиновського районного суду м. Одеси, відповідач був затриманий за скоєння злочину,та засуджений - до 7 років позбавлення волі.
Згідно рішення опікунської ради Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.06.2017 року, Враховуючи інтереси дитини комісія винесла Рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього сина.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Статтями 150,180 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання, розвитку дитини та її утримування.
Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» містить роз'яснення, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин (п. 17 вищезазначеного Пленуму Верховного суду України).
В п. 15 в п. 15 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.
Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вище наведене, за результатом повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, оскільки відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню, розвитку дитини та її утримування, що вбачається з матеріалів справи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 151, 155, 164, 165, 166, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ