Справа № 713/651/17
Провадження №2/713/342/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибича І. А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідачки ОСОБА_4

Посилається на те, що 04 квітня 2017 року з листа приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 стало відомо, що в його провадженні є спадкова справа щодо майна ОСОБА_6, який 20 березня 2007 року, та який залишив на її імя заповіт посвідчений виконавчим комітетом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області 27.09.2006 року р №271.

Зазначила, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що була необізнана про наявність на її імя заповіту, а посадові особи виконавчого комітету Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, не повідомили її вчасно після смерті спадкодавця про наявність такого заповіту. 08 квітня 2017 року звернулась до дружини спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_4, яка після пошуків у сімейному архіві віднайшла оригінал згаданого заповіту на її імя та передала його їй.

Просить визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини, викладені в позові, просив вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначив, що посилання позивачки ОСОБА_3 про те, що їй не було відомо про наявність заповіту, не може бути визнано поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, остання не надала докази про наявність поважних причин, які незалежно від волі позивачки істотно перешкоджали б їй прийняти спадщину. Позивачка знала за заповіт, однак жодних дій які б свідчили про прийняття спадщини не вчиняла. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 20 березня 2007 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_1 І-МИ №030268, виданого 21.03.2007 року виконкомом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №26.

Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири, яка розташована в смт.Берегомет по вул.Центральна, 169/4, Вижницького району Чернівецької області.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого 20.03.2007 року ОСОБА_6 №47/2017 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 29.03.2017 року звернулась ОСОБА_4, що підтверджується копією заяви.

Судом також встановлено, що за життя, а саме 27 вересня 2006 року ОСОБА_6 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 27.09.2006 року секретарем виконавчого комітету Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі №271.

З листа приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 №198/02-14 від 29.03.2017 року вбачається, що приватний нотаріус повідомляє ОСОБА_3 про те, що в його провадженні перебуває спадкова справа до майна ОСОБА_6, який помер 20 березня 2007 року, та який залишив на імя ОСОБА_3 заповіт. Приватним нотаріусом розяснено, що ОСОБА_3 необхідно звернутись до 29 квітня 2017 року до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 у разі прийняття спадщини, або з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у випадку не прийняття спадщини.

З рекомендованого поштового повідомлення вбачається, що лист приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 №198/02-14 від 29.03.2017 року, ОСОБА_3 отримала 30 березня 2017 року.

З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.05.2017 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №555 вбачається, що приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4, а саме: на 1/2 частку квартири, яка розташована в смт.Берегомет по вул.Центральна, 169/4, Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мать особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування а законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього кодексу).

Отже, часом відкриття спадщини є 20 березня 2007 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, відповідно до вимог ст.1269 ч.1 ЦК України мала право в установлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не зверталась.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_3 подавши до суду позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 зазначила, що єдиною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є її необізнаність про існування заповіту, що також підтвердив в судовому засіданні її представник.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правової позиції висновку ВСУ №6-1486цс15 від 04.11.2015 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску для прийняття спадщини поважними з урахуванням розяснень, які містяться у абз.6 п.24 ППВСУ від 30.05.2008 року №7, згідно з якими поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, зокрема, необізнаність про норми законодавства, незнання про існування заповіту, тощо.

На думку суду, посилання позивачки на відсутність відомостей про складений на її користь заповіт, не були доведені в ході судового розгляду належними і допустимими доказами. Обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивачки для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті ОСОБА_6 не було.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст.ст.1223,1270, 1272 ЦК України, керуючись п.24 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич