Справа № 442/4209/17
Провадження № 2/442/1700/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі судді Крамара О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про іпотечний кредит №2203-6537 від 06.12.2007 року.

Позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Дрогобицькому міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та будь яким іншим особам вчиняти дії щодо примусового виконання виконавчого провадження ВП №49343493 щодо звернення стягнення на одноповерховий житловий будинок з мансардою та земельну ділянку площею 0,0478 га, що по вул.Котляревського 28 в м.Дрогобичі, що належить ОСОБА_2 в сумі 564613,36 грн. та виконавчого провадження №51304657 про зобовязання виселити з вищевказаного будинку всіх мешканців зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб в УМВС України в м.Дрогобич, які знаходяться на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Львівської області.

В обґрунтування заяви покликається на те, що на підставі вищевказаного договору про іпотечний кредит №2203-6537 від 06.12.2007 року ОСОБА_2 передано в іпотеку вищевказане нерухоме майно. У зазначеному вище будинку зареєстровані: вона, ОСОБА_2 та їхні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

23.04.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-682/11 щодо примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на вищевказаний житловий будинок та їх виселення.

03.06.2016 року відкрито виконавче провадження.

Відтак, виконання вищевказаного виконавчого листа утруднить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. А відтак, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Частиною першою статті 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а частиною третьою цієї статті визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у частині першій статті 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст.151-153 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.В.Крамар