Справа № 383/939/17
У Х В А Л А

21 грудня 2017 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області в м. Бобринець Кіровоградської області, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 м. Яворів Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року Військова частина НОМЕР_1 м. Яворів Львівської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна в сумі 2700,80 грн.

29 листопада 2017 року суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., встановивши невідповідність позовної заяви вимогам ст.119, ст.121 ЦПК України від 18.03.2004 року №1618-ІV, що діяв на час пред`явлення позову, постановлено ухвалу про залишення позову без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали, а саме зазначити в позовній заяві ціну позову щодо вимог майнового характеру та визначивши ціну позову сплатити судовий збір відповідно до п.1) ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Крім цього, в ухвалі також зазначено, що суд не приймає до уваги посилання позивача на п.4) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач під вказану норму Закону не підпадає.
Вказану ухвалу суду позивач отримав 05.12.2017 року та на виконання вимог даної ухвали від позивача 20.12.2017 року до суду надійшла заява про звільнення його від сплати судового збору на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вважає, що спір пов`язаний з виплатою компенсації, поверненням майна.
Заява позивача від 20.12.2017 року задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
В силу вимог п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».
Із аналізу даних норм Закону слідує, що дані положення стосуються лише справ щодо виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», до яких позивач не відноситься.
Предметом даного спору є вимоги військової частини до солдата про стягнення безпідставно набутого грошового забезпечення.
Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання та повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Разом із цим, у ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.
Крім того, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.
Наведені у заяві доводи заявника не дають підстав для її задоволення та звільнення від сплати судового збору, оскільки з наведених у заяві доводів та матеріалів позову не вбачається, що позивач дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі. Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
За викладених обставин, заява військової частини про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 4 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» задоволенню не підлягає.
15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України 2017 року, згідно з якою позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, та ч.4 ст.177 ЦПК України 2017 року якою визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно п.11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Оскільки позовна заява подана до суду до набрання чинності нової редакції ЦПК України, та провадження за якою не відкрито, тому позовна заява розглядається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України 2017 року якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст.119, 121 ЦПК України від 18.03.2004 року №1618-ІV, що діяв на час пред`явлення позову, та у встановлений судом строк позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 п.11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, суддя, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 м. Яворів Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області.
У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).
Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Адаменко