29 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Кузнєцова В.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,
за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», подану представником Гнатюк Софією Вікторівною, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант»), ОСОБА_5., ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15 липня 2014 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_6, відповідальність якого страхована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», рухаючись по вул. Прабраженській в м. Одесі здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
У липні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до ТДВ СК«Альфа-Гарант» з відповідним повідомленням про вказану дорожньо-транспортну пригоду, а ОСОБА_4 із заявою щодо виплати страхового відшкодування, на яку їй було надано відповідь від 25 вересня 2014 року, згідно якої відшкодування на її користь від ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 1 200 грн 91 коп.
Не погодившись з такою оцінкою, ОСОБА_4 звернулася до ТОВ «ВіДі Пальміра» про проведення розрахунку вартості робіт та запчастин. Згідно наданого ТОВ «ВіДі Пальміра» розрахунку, вартість робіт та запчастин становить 35 101 грн 86 коп.
Разом з тим, ОСОБА_4 вказувала, що вказаними діями їй завдано моральну шкоду, яку остання оцінює в розмірі 20 000 грн
Ураховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просила стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» завдану майнову шкоду в розмірі 25 000 грн, стягнути з ОСОБА_5 завдану майнову шкоду в розмірі 5 050 грн 93 коп., стягнути з ОСОБА_6 завдану майнову шкоду в розмірі 5 050 грн 93 коп. стягнути з ОСОБА_5. завдану моральну шкоду в розмір 10 000 грн, стягнути з ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на свою користь майнову шкоду в розмірі
5 050 грн 93 коп., про стягнення з ОСОБА_6 на свою користь майнову шкоду в розмірі 5 050 грн 93 коп., та про стягнення з ОСОБА_6 на свою користь завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн залишено без розгляду.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 березня

2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 2 968 грн 09 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на корсить ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500 грн. Стягнуто з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2 764 грн 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01 листопада

2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня

2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» -

Гнатюк С.В. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що за висновком експерта вартість майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 5 169 грн та з урахуванням франшизи в розмірі 1 000 грн та виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 1 200 грн 91 коп. остаточна сума, яка підлягає стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 2 968 грн 09 коп.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 липня 2014 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Merceles-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_6 та відповідальність якого застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», рухаючись по вул. Пребраженській у м. Одесі здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого з вини ОСОБА_5 завдано пошкодження автомобілю «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно полісу ТДВ СК«Альфа-Гарант» № АС/6878393 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності на одного потерпілого) за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн з розміром франшизи 1 000 грн.

15 липня 2014 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю застрахованого транспортного засобу «Merceles-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, з зазначенням про відсутність пошкоджень у застрахованого транспортного засобу і наявність пошкоджень транспортного засобу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно розписки від 15 липня 2014 року ОСОБА_5 визнає свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

За звітом оцінювача ОСОБА_8 на замовлення ТДВ СК«Альфа-Гарант» від 05 серпня 2014 року № 8511 розмір майнового збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження становить 5 201 грн 64 коп.

За звітом оцінювача ОСОБА_8 на замовлення ТДВ СК«Альфа-Гарант» від 21 серпня 2014 року № 8655 розмір майнового збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища, або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу від 20 липня 2014 року, але не відносяться до таких, становить 2 560 грн 54 коп.

За страховим актом ТДВ СК «Альфа-Гарант» і розрахунком страхового відшкодування, затвердженого начальником центру врегулювання збитків ТДВ СК «Альфа-Гарант», щодо страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 липня 2014 року за участю вищевказаних транспортних засобів, страхова сума за договором становить 50 000 грн, знос транспортного засобу «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 70 %, вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу деталей, що замінюються становить 4 334 грн 70 коп., безумовна франшиза становить 1 000 грн, зменшення розміру страхового відшкодування - 2 133 грн 79 коп. Таким чином визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1 200 грн 91 коп.

Згідно платіжного доручення від 25 вересня 2014 року № 6074 ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувала ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 1 200 грн 91 коп.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що реальна ціна ремонту автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, становить значно більшу суму ніж вона отримала від страхової компанії в розмірі 1 200 грн 91 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 1 000 грн.

Під час розгляду судом першої інстанції даної справи було проведено судову експертизу і за висновком експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_9 № 4959 судової автотоварознавчої експертизи від 18 грудня 2015 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 15 липня 2014 року за станом на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідно до дійсної вартості ремонтних та малярних робіт визначена в розмірі 2 999 грн 10 коп., а вартість майнової шкоди, нанесеної власнику автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 15 липня 2014 року за станом на момент проведення експертизи визначено в розмірі 5 169 грн.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування»страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, при цьому суди попередніх інстанцій вірно виходили із висновку судової автотоварознавчої експертизи від 18 грудня 2015 року № 4959 проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України та вірно взяли за основу розмір завданого майнового збитку, згідно вказаної експертизи, - 5 169 грн з підтверджуючими та розʼяснюючими його поясненнями судового експерта в судовому засіданні.

Разом з тим, суди вірно врахували розмір страхового відшкодування, яке вже отримала ОСОБА_4 від страхової компанії в розмірі 1 200 грн

91 коп., франшиза в розмірі 1 000 грн., яка вже за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року, стягнута з ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», подану представником Гнатюк Софією Вікторівною, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова В.О. Кузнєцов