Дата документу 03.05.2017 Справа № 554/4472/16-ц
Провадження № 2/554/651/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі Ткаченко А.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, повязаних з порушенням прав споживача послуг,

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у звязку з тим, що відповідачі порушували чинне законодавство та умови договору і протиправно перевели його кватиру на норми споживання води постановила рішення, згідно з яким було визнано незаконними дії Полтавського ПКВП "Полтаватеплоенерго" та КП "Полтававодоканал" щодо їх вимог до нього по перевірці приладів обліку води за його рахунок та зобовязано провести перерахунок платежів відповідно до фактично наданих послуг. 28 грудня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір, згідно пунктів 11 та 12 якого за наявності засобів обліку води, справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку. Він проти надання приладу обліку для періодичної повірки ніколи не заперечував та не чинив жодних перешкод відносно таких перевірок. Однак, відповідачем такі повірки не проводились. У листопаді 2015 року відповідач продовжив порушення його прав та став надсилати письмові вимоги та приписи про те, що дата повірки лічильника була ще 10 лютого 2006 року та у місячний строк він має провести повірку приладів обліку, а у разі невиконання таких вимог ними буде проводитися нарахування плати за послуги згідно норм водоспоживання. Відповідач, ігноруючи покази приладів обліку та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 жовтня 2007 року, протиправно став нараховувати плату за нормами споживання та нараховує неіснуючі борги за послуги, які ніколи не були надані. 05 січня 2016 року він звернувся до відповідача зі скаргою з метою припинення незаконних дій та одночасно просив виконувати безстроково рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 жовтня 2007 року. Але відповідач продовжив надсилати йому рахунки за послуги, які не було надано 18 травня 2016 року він отримав досудове попередження про стягнення з нього неіснуючої заборгованості у сумі 1099,90 грн., інфляції та судового збору у сумі 725 грн., а всього 1824,90 грн. Таким чином, відповідач, як надавач послуг, систематично допускає порушення ст.21 п.п.3,4,8 Закону України "Про захист прав споживачів", з листопада 2015 року припинив надавати пільги у розмірі 75% за користування комунальними послугами,чим грубо порушує його законні права та інтереси, закріплені ст.ст.19,2,64 Конституції України. За свою систематичну, тривалу та умисну протиправну діяльність відповідач має нести і юридичну відповідальність у вигляді моральної шкоди. Протиправні дії з боку відповідача впливають на його стан здоровя через його нервове перенапруження відображається.. Так, за безстроковими комісійними висновками йому протипоказані нервові навантаження, він потребує постійного диспансерного обліку та періодичного стаціонарного лікування. Крім того, серед мешканців м.Полтави, його друзів та знайомих склалося враження, що він не може в законному порядку притягти до відповідальності порушників чинного законодавства, захистити свої законні права та інтереси. За захистом своїх прав він вимушений був звернутися за правовою допомогою в галузі права ОСОБА_5, внаслідок чого ним були понесені додаткові витрати. Позивач просить : визнати незаконними та протиправними дії відповідача з листопада 2015 року щодо переведення квартири у м.Полтаві,пр..ОСОБА_6,1/15, кв.№ 256 на норми споживання, вимог до позивача щодо організації, виконання, оплати робіт з періодичної повірки засобів обліку води, ненадання в повному обсязі пільг, як ветерану війни та учаснику бойових дій; зобовязати відповідача провести перерахунок платежів згідно фактично наданих послуг з листопада 2015 року; стягнути моральну шкоду у розмірі 25000 грн. та всі судові витрати.

Позивач у судовому засіданні зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 5000 грн., витрати за надання правової допомоги у сумі 3351,30 грн. та витрати за оформлення нотаріально посвідченої довіреності у сумі 61 грн.

Позивач та представник позивача підтримали позовну заяву зі зменшеними позовними вимогами та просили позов задовольнити.

Представник відповідача з позовом не погодилася та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не зазначені обставини, які він обґрунтовує свої вимоги про стягнення моральної шкоди. Позивач не зазначив, в чому полягає моральна шкода, докази, які підтверджують її заподіяння та з яких міркувань він виходив , визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 квітня 2017 року позовні вимоги в частині визнання незаконними та протиправними дій відповідача з листопада 2015 року щодо переведення квартири у м.Полтаві,пр..ОСОБА_6,1/15, кв.№ 256 на норми споживання, вимог до позивача щодо організації, виконання, оплати робіт з періодичної повірки засобів обліку води, ненадання в повному обсязі пільг, як ветерану війни та учаснику бойових дій та зобовязання відповідача провести перерахунок платежів згідно фактично наданих послуг за заявою позивача залишені без розгляду.

Позивач та треті особи є співвласниками квартири, розташованої за адресою : м.Полтава, ОСОБА_6,буд.1/15, кв.256, про що свідчить ксерокопія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.143).

До квартири позивача відповідачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується ксерокопією договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, укладеного 28 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем ( а.с.79-82).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем були порушені його права, як споживача послуг, які надає йому відповідач, що призвело до його моральних страждань.

Так, відповідно до припису відповідача на а.с.8 позивача було попереджено про необхідність проведення повірки приладів обліку та про нарахування за нормами водоспоживання у разі невиконання вказаного попередження.

05 січня 2016 року позивач звертався до відповідача зі скаргою щодо протиправного нарахування за послуги за нормами водоспоживання та просив здійснити відповідний перерахунок відповідно до показників приладу обліку, посилаючись при цьому на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 жовтня 2007 року та рішення Ленінського районного суду м.Полтави ( а.с.9).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30 жовтня 2007 року дії комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» по перевірці приладів обліку води за рахунок ОСОБА_1 визнані незаконними та зобовязано відповідача провести перерахунок платежів у відповідності до фактично наданих послуг по квартирі ( а.с.5-7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за лютий 2016 року та квітень 2016 року позивачу нараховано до сплати за послуги за нормами водоспоживання ( а.с.8).

Відповідач направив позивачу досудове попередження, згідно з яким повідомив останнього про наявність заборгованості за надані послуги у розмірі 1099,90 грн., яка утворилася станом на 01 травня 2016 року, та повідомив про звернення до суду у разі несплати зазначеної заборгованості ( а.с.12).

Частиною другою пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 5 частині 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди ( ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів).

Частиною 3 ст.47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується підприємством питного водопостачання у порядку, встановленому законами України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за захистом своїх прав як споживача, але спір між ним та відповідачем виник не з якості наданих відповідачем послуг з водопостачання (ненадання послуг), а з приводу розрахунку оплати за надані послуги, а за таких обставин відшкодування моральної шкоди з підстав визначених Законами України «Про захист прав споживачів» та «;Про питну воду та питне водопостачання» не передбачено.

Також, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди і з інших підстав, визначених нормами цивільного законодавства.

При цьому суд зазначає, що посилання позивача, як на обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди, на довідку лікарняного закладу про те, що йому протипоказані нервові та фізичні навантаження та він потребує періодичного стаціонарному лікуванню, суд вважає необґрунтованим, так як ця довідка носить рекомендаційний характер та не може бути розцінена як доказ заподіяння позивачу моральної шкоди.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, а інші позовні вимоги залишені без розгляду, а тому відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат, про стягнення яких просив позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60,212-215,209,218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, повязаних з порушенням прав споживача послуг за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.В.Кулешова