Справа № 463/3724/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/3804/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_4;

ОСОБА_5 представника Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника Львівської міської ради, на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, у якому просив суд скасувати ухвалу Львівської міської ради від 21.05.2009 року № 2663 «Про затвердження пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» у м. Львові» в частині затвердження межі земельної ділянки пам'ятки садово-паркового мистецтва міського значення «Личаківський парк» у м. Львові, обмеженої житловою забудовою на вул. Цетнерівка, за рахунок земельних ділянок за адресою вул. Цетнерівка, 26-а, площею 0,0690 га, та земельної ділянки на вул. Цетнерівка, 26 б, площею 0,0750 га.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що листом №4-2403-236 від 16.03.2016 року департаментом містобудування Львівської міської ради було проінформовано позивача про те, що 21.05.2009 року Львівською міською радою було прийнято ухвалу № 2663 «Про затвердження меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» у м. Львові», відповідно до якої межі пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» відновлять за рахунок земельної ділянки на вул. Цетнерівка, 26-а, площею 0,0690 га та земельної ділянки на вул. Цетнерівка, 26 Б, площею 0,0750 га, які належать позивачу на праві власності на підставі договорів купівлі - продажу від 19.04.2003 року № 062069 та № 062070, а також державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 056624 від 20.08.2003 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 056626 від 20.08.2003 року. Для відновлення меж парку Львівська міська рада доручила Департаменту містобудування розглянути можливість заміни власнику земельних ділянок, які належать позивачу на праві приватної власності, на інші земельні ділянки.

Вважає оскаржувану ухвалу Львівської міської ради протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства і підлягає скасуванню, оскільки при погодженні меж «Личаківського парку» було відсутнє будь-яке погодження із органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього середовища на підставі відповідного експертного висновку, а також погодження змін меж з позивачем, як власником земельних ділянок по вул. Цетнерівка, 26-а та 26-б.

Так само, як було відсутнім будь-яке обґрунтування необхідності зміни меж парку за рахунок земельних ділянок, що перебувають у приватній власності. Окрім цього, вважає, що суб'єктом прийняття рішення щодо зміни меж «Личаківського парку» є Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, а не Львівська міська рада (а.с. 3-6).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Скасовано ухвалу Львівської міської ради № 2663 «Про затвердження пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» у м. Львові» від 21.05.2009 року в частині затвердження межі земельної ділянки пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» у м. Львові, обмеженої житловою забудовою на вул. Цетнерівка із включенням в межі парку земельних ділянок, за адресою вул. Цетнерівка, 26-а, площею 0,0690 га та земельної ділянки на вул. Цетнерівка, 26-б, площею 0,0750 га.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 35-36).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2017 року в задоволенні заяви Львівської міської ради про переглядзаочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2016 року (а.с. 47-49) відмовлено (а.с. 57) і представник Львівської міської ради згадане заочне рішення оскаржив в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що «оскільки до виключної компетенції органів місцевого самоврядування належить прийняття рішень про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, затвердження межі земельної ділянки пам'ятки садово-паркового мистецтва міського значення «Личаківський парк», площею 9,6 га, у тому числі меморіального комплексу «Пагорб Слави» жодним чином не порушує норми чинного земельного законодавства» (а.с. 64-69).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем (апелянтом) той факт, що межі земельної ділянки пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк» у м. Львові, затверджені ухвалою Львівської міської ради від 21 травня 2009 року № 2663, проходять по території земельних ділянок за адресою вул. Цетнерівка, 26-а, площею 0,0690 га, та вул. Цетнерівка, 26-б, площею 0,0750 га., які на праві приватної власності належать позивачу ОСОБА_4, про що прямо зазначено в згаданій ухвалі Львівської міської ради, пунктом 3.1 якої Департаменту містобудування доручено «Розглянути можливість заміни власникам земельних ділянок на вул. Цетнерівка, 26-а, 26-б, які включені до меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк», на інші земельні ділянки» (а.с. 13).

В той же час, частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, безспірним є той факт, що ухвала Львівської міської ради від 21 травня 2009 року № 2663 порушує права та інтереси позивача, як власника земельних ділянок на вул. Цетнерівка, 26-а та вул. Цетнерівка, 26-б.

Як вбачається з самого позову та пояснень представника позивача в суді апеляційної інстанції, Департаментом містобудування Львівської міської ради жодних дій на виконання пункту 3.1 ухвали Львівської міської ради від 21 травня 2009 року № 2663 по «заміні власникам земельних ділянок на вул. Цетнерівка, 26-а, 26-б, які включені до меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Личаківський парк», на інші земельні ділянки» протягом більше 8 (восьми) років вчинено не було: будь-яких доказів на спростування цього факту відповідачем (апелянтом) до суду подано не було.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника Львівської міської ради, відхилити та залишитизаочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: