Справа № 147/1249/15-ц
Провадження № 6/147/18/17
У Х В А Л А

іменем України

05.05.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець подання старшого державного виконавця Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3. Зазначив, що на виконанні Тростянецького РВ ДВС знаходяться виконавчі провадження №50745214 та 50745062 по примусовому виконанню: виконавчих листів №147/1249/15-ц від 31.03.2016 року Тростянецького районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в сумі 1078271грн. та судових витрат в сумі 5000грн.

По вказаним виконавчим документам відкрито виконавче провадження та було надано боржнику строк для добровільного виконання. Однак боржником в добровільному порядку кошти не сплачено. При примусовому виконанні вказаного виконавчого документа державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника, відповідно встановлено про наявність на праві власності боржнику, ОСОБА_3, автомобіля DAF, модель XF95.480, напівпричеп SCHMTZ S.01, автомобіль ВАЗ 2101, земельної ділянки площею 1,4031га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того державним виконавцем зазначено, що боржник ОСОБА_3 офіційно працевлаштований в ТОВ «Автолік Транс» водієм. 09.03.2017 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

До дати звернення до суду боржником борг не погашений, тому просив тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобовязань встановлених рішенням суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даного подання. Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, подав суду заяву, згідно якої просив розглянути подання у його відсутність, подання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальні умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Закон України Про порядок виїзду і вїзду в Україну в редакції від 01.10.2016 року, регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 цього ж Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду з України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Так, зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно задоволення подання державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення останнього від виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що на виконанні Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходяться: виконавче провадження №50745214 по виконанню виконавчого листа №147/1249/15-ц від 31.03.2016 року Тростянецького районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1078271грн боргу та виконавче провадження №50745062 по виконанню виконавчого листа №147/1249/15-ц від 31.03.2016 року Тростянецького районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5000грн судових витрат.

По вказаним виконавчим документам 08.04.2016 року відкрито виконавче провадження.

Державний виконавець здійснює передбачені законодавством дії на стягнення коштів з боржника ОСОБА_3, що підтверджується наданою суду інформаціє про майновий стан боржника.

Зокрема, встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить автомобіль DAF, модель XF95.480, напівпричіп SCHMTZ S.01, автомобіль ВАЗ 2101, а також земельна ділянка площею 1,4031га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Виконавцем проведено дії по виявленню та арешту коштів на рахунках боржника, однак по даним ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ КБ «Правексбанк» кошти на рахунках відсутні.

В матеріалах подання наявна заява боржника ОСОБА_3 від 07.03.2017 року, в якій він власноручно зазначає, що прописаний та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, працевлаштований в ТОВ «АВТОЛІК-ТРАНС» (місцезнаходження в м.Вінниця, проспект Юності, буд14а, офіс 307).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ОСОБА_3, він отримує заробітну плату за основним місцем роботи ТОВ «АВТОЛІК-ТРАНС» та його дохід за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року становить 11120,00грн.

Заявою ОСОБА_3 написаною на імя начальника Тростянецького РВДВС, останній надав згоду на стягнення з його заробітної плати 20 відсотків в рахунок погашення боргу. За даною заявою державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 09.03.2017 року.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає в діях боржника ОСОБА_3, підстав вважати, що останній уникає виконання зобов`язань по виконавчим документам. Крім того відсутні докази наміру ОСОБА_3 виїзду за межі України.

Суд звертає увагу, що норма ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України чітко повязана з наявністю закордонного паспорту, при цьому старший державний виконавець Водяницький І.В., не надав суду доказів того, що боржник, ОСОБА_3 має закордонний паспорт або звернувся до відповідних органів про одержання закордонного паспорту, що обєктивно свідчило б про намір боржника залишити межі України. З наданої відповіді ГУ ДМС України у місті Києві паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 не документувався.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій з метою примусового виконання рішення, однак на день внесення подання у боржника існує заборгованість перед стягувачем.

Зазначена обставина на думку державного виконавця є наслідком ухилення боржника від виконання рішення.

Разом з цим, конкретні дії, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, вчинені боржником з метою ухилитись від виконання рішення суду в поданні державного виконавця не вказані.

Матеріали подання не містять достатніх даних, на підставі яких суд міг би зробити висновок про вчинення боржником умисних дій чи бездіяльності спрямованих на ухилення від виконання рішення суду.

В той же час юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

В момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому в супереч вимогам ч. 3 ст. 10 ЦПК України зазначені обставини державним виконавцем не доведені.

Водночас статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

З огляду на наведене, враховуючи, що законних підстав для обмеження права ОСОБА_3 на свободу пересування, гарантованого Конституцією України, під час розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання державного виконавця має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі пяти днів.

Суддя