УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, ОСОБА_5, про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником жилого будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 вересня 2008 року після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У період із 1991 року по 2006 рік він самочинно здійснив будівництво до житлового будинку літ. «А-1» прибудови літ. «А'-1» розміром 5,01 м х 10,00 м загальною площею 50,10 кв.м., веранди літ. «а3» площею 8,90 кв.м., сіней літ. «а4», внаслідок чого загальна площа будинку складає 143,40 кв.м., житлова площа - 81,90 кв.м.

Крім того, ним було виконано будівництво надвірних будівель: сараю літ. «Д» розміром 4,30 м х 9,90 м, літньої кухні літ. «И» - 4,30 м х 4,05 м, сараю літ. «К» - 13,30 м х 6,30 м, вбиральні літ. «В» - 1,40 м х 1,60 м.

Ураховуючи те, що зазначені об'єкти самочинного будівництва відповідають будівельно-технічним, протипожежним, санітарно-гігієнічним вимогам, просив визнати за ним право власності на вказані добудови.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 8 липня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на самочинно виконану прибудову літ. «А'-І» розміром 5,01x10,00 м загальною площею 50,10 кв.м., веранду літ. «а3» площею 8,90 кв.м., сіни літ. «а4» до житлового будинку літ. «А-1», внаслідок чого загальна площа житлового будинку складає 143,40 кв.м., житлова площа складає 81,90 кв.м, та на самочинно виконані надвірні будівлі: сарай літ. «Д» розміром 4,30x9,90 м, літню кухню літ. «И» розміром 4,30 х 4,05 м, сарай літ. «К» розміром 13,30 х 6,30 м, вбиральню літ. «В» розміром 1,40м х 1,60 м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2017 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 8 липня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що таким рішенням зачіпаються його права, оскільки він був власником спірного будинку на час розгляду справи. Посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 331, 376 ЦК України, оцінивши належним чином докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позивач здійснив прибудови до житлового будинку без відповідних дозвільних документів на будівництво таких об'єктів і введення їх в експлуатацію, а також без дотримання будівельних, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог законодавства, тому не набуває права власності на ці об'єкти.

Судом враховано роз'яснення постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)».

Колегія погоджується з такими висновками, які, крім іншого, узгоджуються з висновком відділу містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про стан забудови присадибної ділянки в смт. Пересічне по вул. Чапаєва № 80а про те, що самовільне будівництво частини споруд виконано з порушенням норм планування та забудови.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик