Справа № 196/1402/16-ц
№ провадження 2/196/96/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

27 березня 2017 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області, про позбавлення права користування житлом, та врахувавши складність справи, у зв'язку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч. 3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, предмет якого склала вимога про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: будинок №12 по вулиці Урожайна в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст.ст. 316-317, 319, 391 ЦК України, ст. 7 Закону україни "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Як на докази посилається на такі документи: свідоцтво про народження серії ІІ-КИ № 410040 (а.с.3), свідоцтво про одруження серії І-КИ № 041327 (а.с.3), паспорт громадянина України на ім'я позивача (а.с.4), дублікат довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача (а.с.4), свідоцтво про право на спадщину від 23.11.1993 року (а.с.5), копія домової книги (а.с.6-7), довідка Царичанської селищної ради про склад сім'ї від 28.12.2016 року №4345 (а.с.8).

На обґрунтування позовних вимог позивач послався на таке.

Її дівоче прізвище - Познякова. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.11.1993 року їй належить житловий будинок №12 по вул. Урожайній в смт. Царичанка Дніпропетровської області.

За вказаною адресою з 24.04.2009 року зареєстровані ОСОБА_5 та з 07.04.2009 року її мати ОСОБА_4.

09.02.2012 року у будинку був зареєстрований племінник її колишньої невістки - ОСОБА_6.

Із зазначеними громадянами в родинних відносинах не перебуває. Вони не є членами її родини.

Фактично відповідачі у будинку не проживали і їх місцезнаходження їй не відоме.

Вказала на те, що між нею та відповідачами жодних цивільно-правових угод про користування житловим приміщенням не укладено, витрати на утримання житлового будинку вони не несуть.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з'явилася. Подала до суду заяву з клопотання про розгляд справи без її участі. Висловилася про те, що позов підтримує повністю. Її представник - адвокат ОСОБА_1, підтримав позицію позивача в судовому засіданні та не заперечував проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідачів.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи підтримав правову позицію позивача.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року вирішено провести заочний розгляд даної справи.

Перевіривши надані суду документи, з'ясувавши правову позицію позивача в цивільно-прововому спорі, встановивши наявність достатніх для того законних підстав, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними.

Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Урожайна, 12, що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок (а.с. 5-7).

Разом з позивачем в даному будинку зареєстровані відповідачі в даній справі, що підтверджується довідкою Царичанської селищної ради №4345 від 28.12.2016 року (а.с. 8).

Відповідачі не є членами сім'ї ОСОБА_3 та фактично не проживають за вказаною адресою з часу реєстрації. Між ними не укладалися жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням, витрати на утримання домоволодіння відповідачі не несли.

Таким чином, власником будинку (позивачем) обґрунтовано заявлено вимогу про позбавлення права користування житлом, яку можливо задовольнити у спосіб визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаному будинку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем в розмірі сплаченого судового збору, повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 225, 226, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Урожайна, 12 в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 181,40 грн. частини понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 181,40 грн. частини понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 181,40 грн. частини понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7