набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/916/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

при секретарі: Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за поданням головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чаплинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за поданням головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу, посилаючись на те, що на виконанні Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №52498627 щодо виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 115798 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 04.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На теперішній час рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МО 676666, виданим Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 04.03.1999 року, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобовязань покладених на нього виконавчим листом №202/20418/13-ц виданим 19.04.2013 року про стягнення боргу за кредитний договором в сумі 115 798,25 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Державний виконавець Самарський Ю.А. в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Суд дослідивши матеріали подання приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 03.04.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 115 798,25 грн.

Постановою державного виконавця від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №202/20418, виданого 19.04.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 115798,25 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

З відповідей, які надано на запит державного виконавця з Пенсійного фонду України слідує, що відомостей про те, що боржник ОСОБА_3 працює за трудовим договором, отримує пенсію - відсутні.

З відповідей, які надано на запит державного виконавця з Державної податкової служби України слідує, що відомостей про те, що боржник ОСОБА_3 має відкриті рахунки у банках та інших фінансовий установах - відсутні.

З відповіді Чаплинського районного центру зайнятості від 26.10.2016 року вих..№01-18/1502, які надано на запит державного виконавця вбачається, що ОСОБА_3, станом на 26.10.2016 року на обліку як безробітний в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує.

Постановою державного виконавця від 07.11.2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Пунктом 2 ст. 6 цього Закону України передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У пункті 3 Постанови № 6 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не було надано жодного доказу на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань та вчиняє дії, які ускладнюють виконання рішення суду. Із долучених до матеріалів скарги копій поштових конвертів слідує, що боржник поштову кореспонденцію не отримував у звязку із тим, що він за адресою: смт. Чаплинка, вул.. Храмого, 43 не проживає. Таким чином, державним виконавцем не долучено до матеріалів скарги доказів про те, що боржник обізнаний про стягнення з нього кредитної заборгованості виконавчою службою та доказів того, що боржник отримував виклики державного виконавця та має намір покинути територію України.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, доведення якого є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, в матеріалах даної справи немає.

При цьому, судом враховано, що застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

З огляду на викладене в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Пилипенко