Справа №2-о-29/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/983/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненкно Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2011 року

у справі за заявою Роменського міжрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області, заінтересована особа Роменська районна державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду 17.01.2011 року із заявою в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області, Роменський міжрайонний прокурор просив суд визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, а саме право на земельну частку (пай) розміром 5,202 га вартістю 68041,55 грн. та передати її територіальній громаді Хоминцівської сільської ради.

Свої вимоги мотивував тим, що 22.09.1996 року померла мешканка с. Локня Роменського району ОСОБА_4, на імя якої був виготовлений державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, однак за життя нею не отриманий. За інформацією Хоминцівської сільської ради, наданої на адресу прокуратури, після смерті ОСОБА_4 спадкоємці відсутні. Сільська рада не звертається до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, чим завдається шкода інтересам територіальної громади, тому посилаючись на ст. 1277 ЦК України, просив визнати вказану спадщину відумерлою.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2011 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 08.06.2017 року, заяву Роменського міжрайонного прокурора задоволено та визнано спадщину, яка відкрилась після смерті мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, померлої 22.09.1996 року, і складається із земельної ділянки площею 5,202 га, вартістю 68041,55 грн., відумерлою та передано її територіальній громаді Хоминцівської сільської ради Роменського району.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3, яка не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при постановленні оскаржуваного рішення судом було не повно зясовано усі обставини справи, оскільки наявний заповіт складений померлою ОСОБА_4 на її імя. Також, вказує, що вона не оформила своїх спадкових прав, так як не знала про існування правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглянути справу без її участі.

Прокурор в судовому засіданні проти скасування рішення не заперечив, заявив клопотання про залишення його заяви без розгляду.

У листах до суду сільський голова просив розглянути справу без їх участі і підтвердив про отримання ними заяви прокурора, який діє в їх інтересах, про залишення заяви без розгляду, заперечень не надійшло.

Роменська державна нотаріальна контора про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-які відомості про спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні, спадкова справа не заводилась, заповіт не посвідчувався, тому на підставі положень ст. 1277 ЦК України, визнав спадщину відумерлою та передав її територіальній громаді.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, 22.09.1996 року померла ОСОБА_4 (а.с.4, 30).

23.11.2010 року на адресу Роменського міжрайонного прокурора звернулася Хоминцівська сільська рада Роменського району із завою №233, в якій повідомляє, що ОСОБА_4 на день смерті проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала земельний пай, але правовстановлюючого документа на неї не отримала, тому за відсутності спадкоємців, просила звернутись в інтересах територіальної громади із завою про визнання спадщини відумерлою (а.с. 2, 3).

Відповідно до державного акту №010047 серія І-СМ ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 5,202 га, що розташована на території Хоминцівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний державний акт ОСОБА_4 не видавався (а.с. 5, 6).

За повідомленням Роменської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2011 року спадкова справа після смерті 22.09.1996 року ОСОБА_4 не заводилась, а будь-які відомості про коло спадкоємців відсутні (а.с. 13, 14).

В довідці № 282 від 05.05.2017 року Хоминцівської сільської ради, зазначено, що спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_4 являється ОСОБА_3, яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядилася речами померлої у жовтні 1996 року. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені ОСОБА_4 Виконавчим комітетом Хоминцівської сільської ради посвідчувався 02.01.1993 року за № 3, його зміст не змінено та не відмінено (а.с. 32).

02.01.1993 року Хоминцівською сільською радою було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_4 все належне їй на день смерті майно заповідала ОСОБА_3 (а.с. 31).

На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею за адресою її проживання ніхто зареєстрованим не був та не проживав.

Отже, ОСОБА_3 є належним спадкоємцем, який прийняв спадщину і оскарженим рішення вирішено питання про його права.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_4, тобто 22.09.1996 року.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати і після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 цього Кодексу про відумерле майно застосовується також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2003 року.

Задовольняючи заяву прокурора поза увагою суду першої інстанції залишись наведені вище норми матеріального права, та обставини того, що на час звернення прокурора до суду із заявою про визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою вже сплинуло більш 7 років і до такої спадщини застосовуються норми матеріального законодавства, що діяло на час відкриття спадщини, а саме норми Цивільним кодексом Української РСР 1963 року, які не передбачали визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання майна безхазяйним в порядку статті 137 ЦК Української РСР не заявлялася.

Оскільки судом порушені норми матеріального права, оскаржуване рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Оскільки від прокурора надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, колегія суддів, виходячи з засад змагальності сторін у цивільному судочинстві, на підставі ст. 310 ЦПК України, скасовуючи рішення, задовольняє клопотання прокурора і залишає його заяву про визнання відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, а саме право на земельну частку (пай) розміром 5,202 га вартістю 68041,55 грн., без розгляду, оскільки заперечення з цього приводу територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 310, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2011 року скасувати.

Клопотання керівника Роменської місцевої прокуратури задовольнити.

Заяву Роменського міжрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області, заінтересована особа Роменська районна державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: