Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1213/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

21.06.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Голованя А.М.,

суддів Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 березня 2017 року, за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1.

На другому, вищому, поверсі вказаного будинку розташована квартира № 16, власником якої є ОСОБА_4, з вини якої періодично відбувається залиття належної їй квартири, що підтверджується відповідними актами.

Унаслідок неправомірних дій відповідача їй завдана матеріальна шкоди в розмірі 19145 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2017 року провадження в справі в частині вимог ОСОБА_3 про відшкодування шкоди закрито.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 1745 грн. майнової шкоди понесених нею витрат на придбання сантехнічних виробів для квартири відповідача з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заявленого нею позову про стягнення 1745 грн.

Отже, у в іншій частині вирішення позовних вимог про відшкодування шкоди завданої унаслідок залиттям квартири судове рішення не оскаржується, а тому в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Сторони, які належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не зявилися.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.305 ЦПК України)

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позов в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрачених позивачем коштів на придбання сантехнічного обладнання для квартири відповідача, з метою усунення причин затоплення, суд першої інстанції виходив з недоведеності зазначених обставин.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.(а.с. 5-8)

Власником квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище квартири позивача, є ОСОБА_4 (а.с.36).

Позивач, звернулася до суду з вимогою про відшкодування шкоди, виходячи із позадоговірних відносин та просить, зокрема, стягнути з відповідача вартість сантехнічного обладнання купленого нею в квартиру відповідача з метою усунення причин заливання водою.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди тощо.

Загальні положення щодо відшкодування шкоди встановлені у параграфі 1 глави 82 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказаними положеннями закону встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Під шкодою розуміють наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого внаслідок порушення його права або блага (порушення права власності та інших речових прав, наслідки, що настають внаслідок ушкодження здоров'я та інше), а також фізичні та моральні переживання, інші негативні наслідки.

Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, що суперечить правовим нормам.

В силу статті 1166 ЦК України відповідальність настає за заподіяння шкоди, тобто, якщо шкода причино пов'язана з протиправною поведінкою заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи позивач надала докази купівлі нею сантехнічного обладнання на загальну суму 1745 грн.

Разом з тим, незважаючи на те, що частина з цього обладнання була встановлена в квартирі відповідача, позивач не надала доказів, що вказане майно було придбане для квартири відповідача на підставі договору, тобто на оплатній основі, а не як подарунок (пожертва) та що інша частина майна куплена також для цієї мети.

Також, відсутні підстави вважати, що витрачені позивачем кошти на купівлю сантехнічного обладнання для встановлення в квартирі позивача за своє правовою природою є шкодою.

Тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача витрат понесених позивачем для облаштування квартири відповідача.

За таких обставин рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. (ст. 308 ЦПК України)

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що висновки суду не ґрунтуються на доказах є необґрунтованими.

Наведене свідчить, що суд повно і всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, наданим сторонами доказам дав належну оцінку, а тому підстави для зміни чи скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: