Справа № 750/9558/17
Провадження № 2-з/750/66/17
У Х В А Л А

30 жовтня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді Литвиненко І.В.

при секретарі Юрченко І.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

04.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

05.10.2017 року заявник подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності (у тому числі на праві спільної власності) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НМ № 137234 виданий 04.04.2002 року Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 14020, м. Чернігів, вул. Єфремова, 8, а також на грошові кошти у готівковому вигляді та/або у безготівковому вигляді, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на імя ОСОБА_3 у межах суми боргу, заявленої у позову, а саме: 26847,81 грн.

Подану заяву представник позивача ґрунтував на тому, що відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань, не відповідає на телефонні дзвінки, ухиляється від зустрічей. Позивач вважає, що відповідач, дізнавшись про відкриття провадження у справі буде ухилятись від явки у судове засідання, здійснить відчуження або приховування належного йому на праві власності майна та грошових коштів, що в майбутньому унеможливить виконання судового рішення у даній справі.

Жодних відомостей щодо нерухомого та рухомого майна, право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 представником позивача суду не надано, а отже задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині може порушити права третіх осіб.

Крім того суду не надано відомостей щодо банківських рахунків, відкритих в установах банків ОСОБА_3, як і не надано доказів того, що відповідач збирається відчужити все своє майно на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.152 ЦПК України та розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.4) щодо необхідності: врахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, оскільки вимоги заяви не є співмірними із заявленими позовними вимогами, крім того позивачем не доведений факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення вимог про стягнення грошових коштів у сумі 26847,81 грн.

За таких підстав у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 151,153, 293 294 ЦПК України, суд. -

у х в а л и в:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя