Справа № 683/1743/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П

при секретарі Васічевій О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_2, до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на земельну частку (пай), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі,

встановив:

В липні 2016 року ОСОБА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в землях колективного пайового акціонерного сільськогосподарського товариства «Левківське» в с. Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 05 листопада 1994 року працював трактористом в колгоспі «Левківський» в с. Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області, який в подальшому був реорганізований в товариство, та відповідно був членом товариства, що підтверджується записами в його трудовій книжці. 11 вересня 1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 018 та складено, як додаток № 1 до нього, список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства для оформлення права на земельну частку пай. Оскільки на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю він являвся членом колгоспу «Левківське» Старокостянтинівського району Хмельницької області і, відповідно, колективного пайового акціонерного сільськогосподарського підприємства «Левківське» с. Левківка Старокостянтинівського району, тому вважає, що має право на отримання земельної частки (паю).

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та обставини на їх обгрунтування.

Представник відповідача Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти позову.

Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Протокольною ухвалою від 27 лютого 2017 року в якості третьої особи було залучено управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі, представник якого просив розглянути справу без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та його представника адвоката ОСОБА_2О, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що згідно змісту трудової книжки позивача, виданої 07 березня 1981 року колгоспом «Левківське» с. Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області, 05 листопада 1994 року він був прийнятий на роботу в колгосп «Левківський», який в подальшому був реорганізований в ТОВ «Левківське» в тракторну бригаду тактористом та відповідно був членом товариства.

Членство позивача в товаристві також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

За інформацією Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 151 від 26 травня 2016 року на території сільської ради є землі резерву.

11 вересня 1995 року на підставі рішення Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району від 14 березня 1995 року № 3 було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 018 колективному пайовому акціонерному сільськогосподарському товариству «Левківське» с. Левківка Старокостянтинівського району. Земля передавалась у колективну власність 3614,6 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Додатком 1 до даного Державного акту був список громадян членів колективного пайового акціонерного сільськогосподарського підприємства. Позивач до цього списку був включений за № 242, але сертифікат про право на земельну частку (пай) йому не видавався.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 вищевказаного Указу Президента України право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, шо посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»потрібно мати на увазі, що згідно зіст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай

здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. N720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року позивач був членом колективного пайового акціонерного сільськогосподарського підприємства «Левківське» с. Левківка Старокостянтинівського району, сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім'я не видавався, внаслідок чого права позивача були порушені, а тому підлягають захисту, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 4, 01 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в землях колективного пайового акціонерного сільськогосподарського товариства «Левківське» Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя