АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7137/17 Справа № 201/4118/17 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк А.О. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року по справі за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, спричиненого злочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом, обґрунтовуючи тим, що 12 жовтня 2007 року відповідач звернувся до управління ПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення пільгової пенсії по списку № 1, для призначення вказаної пенсії ним були надані відповідні документи і 13 липня 2007 року вказана пенсія була призначена і вона йому виплачувалася до 31 березня 2010 року.

В березні 2010 року під час перевірки документів відповідача, наданих ним для призначення пенсії, виявилося, що одна з довідок сфальшована і не є дійсною; з квітня 2010 року виплата пільгової пенсії відповідачу була припинена, була порушена кримінальна справа, в тому числі і відносно відповідача.

В результаті розгляду вказаної кримінальної справи було встановлено і доведено шахрайські дії і відповідача та завдання шкоди позивачу неправомірно виплаченою пенсією всього на суму 93860 грн. 81 коп..

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, але звільнено від відповідальності по амністії, провадження в справі закрито, позов до відповідача пенсійного фонду не розглянуто, збитки не компенсовані. Вказана ухвала набрала законної сили, а отже завдані їм відповідачем збитки не відшкодовані, що підтверджується вказаною ухвалою суду.

Розмір вказаних збитків, завданих злочинними діями відповідача, складає 93 860 грн. 81 коп.; позивач вважає за можливе стягувати вказані кошти з відповідача. Вважають незаконні дії вказаного відповідача доведеними і просили стягнути з нього вказану суму матеріального збитку у вказаній сумі, задовольнивши позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, спричиненого злочином - відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 жовтня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до управління ПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення пільгової пенсії по списку № 1, для призначення вказаної пенсії ним були надані відповідні документи і 13 липня 2007 року вказана пенсія була призначена і вона йому виплачувалася до 31 березня 2010 року.

В березні 2010 року під час перевірки документів відповідача, в тому числі і надісланих з Російської Федерації (Норильськ), наданих ним для призначення пенсії, виявилося, що одна з довідок сфальшована і не є дійсною; рішенням комісії пенсійного фонду з квітня 2010 року виплата пільгової пенсії відповідачу була припинена, за зверненням представника позивача до правоохоронних органів була порушена кримінальна справа за фальшування документів і шахрайство, в тому числі і відносно відповідача.

В результаті розгляду вказаної кримінальної справи було встановлено і доведено шахрайські дії і відповідача та завдання збитків позивачу неправомірно виплаченою пенсією всього на суму 93860 грн. 81 коп.. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, але звільнено від відповідальності по амністії, провадження в справі закрито, позов до відповідача пенсійного фонду не розглянуто, збитки не компенсовані. Вказана ухвала набрала законної сили.

Районний суд вірно звернув увагу на ту обставину, що позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування матеріального збитку лише 20 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Нормою ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного право або інтересу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за період з листопада 2011 року по березень 2017 року, оскільки сторона позивача точно знала про порушення свого права ще в 2010 році і саме за зверненнями позивача була порушена кримінальна справа, вони заявили цивільний позов і приймали участь в розгляді вказаної кримінальної справи, отримували виклики до суду і знали про винесену постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року, питання про поновлення цього строку сторони не ставили.

Позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту поважності причин пропуску позовної давності, завдання збитків, причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача і оціненою позивачем шкодою та строком позовної давності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Але вимог про відшкодування саме вищезазначеної матеріальної шкоди, збитків, передбачених вищезазначеним законодавством, позивачем не заявлено.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: