Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/598/17 2/382/380/17
РІШЕННЯ

іменем України

03 травня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 12 квітня 2003 року померла його бабуся ОСОБА_3.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Л. Українки, 22 в м.Яготин Київської області.

Відповідно до ст. 534 ЦК України ( в ред. 1963 року), він є спадкоємцем майна померлої бабусі за заповітом.

Відповідачка по справі, його мати, є спадкоємцем першої черги за законом.

В передбачений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Вважає, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу ст. 549 ЦК України/ в ред. 1963 року / фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як з 18 травня 2001 року проживав разом із померлої в належному їй житловому будинку та продовжив проживати в ньому після її смерті, здійснював оплату комунальних послуг (газ та світло), користувався речами померлої бабусі.

В силу ч.3 ст. 5 ЦК України від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК ЦРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном.

Верховний Суд України у постанові від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12 висловив правову позицію, за якою: «Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. …Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі Вищий спецсуд) в ухвалі від 07 квітня 2016 року у справі №6-3061ск16 зазначив: «…судами встановлено, що ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_9 вступила у володіння та управління спадковим майном шляхом догляду за спірним житловим будинком, а згодом - і шляхом проживання в ньому. Так, позивач здійснила поховання батька, влаштовувала після його смерті у будинку поминальні обряди. У неї знаходились і ключі від будинку.

…Таким чином, суд першої інстанції… дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_9, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а тому правильно визнав за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частини спірного житлового будинку (половину від належних спадкодавцю ѕ частин будинку).

…Доводи касаційної скарги про те, що позивач не проживала у спірному будинку впродовж шести місяців після смерті батька - ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки ст. 549 ЦК УРСР (норми якої були чинними на час відкриття спадщини) визначав факт прийняття спадщини шляхом, зокрема, вступу в управління або володіння спадковим майном, що являє собою сукупність дій щодо фактичного користування (в тому числі - зберігання) спадковим майном і не зводиться виключно до проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього.».

В той же час, одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно він не може, оскільки зясувалося, що свідоцтво про право на спадщину є частково пошкоджене, а тому нотаріус не може прийняти дане свідоцтво про право в якості правовстановлюючого документа для оформлення та виготовлення свідоцтва на дане спадкове майно.

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, яким передбачено, що «…. нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження…»

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов/язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, вбачається вартість житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами в розмірі 46 417 ( сорок шість тисяч чотириста сімнадцять) гривень.

Просив:

Встановити, що він - ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину після смертісвоєї бабусі ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2003 року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ним ОСОБА_1 - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Л. Українки, 22 м. Яготин Київської області.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивач підтримав свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст..534, 549 ЦК України/ в ред. 1963 року /, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка померла 12 квітня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Л. Українки, 22 м. Яготин Київської області, який належав на праві власності ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.