ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

МазурЛ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції КичмиСвятослава Ігоровича про стягнення заборгованості по аліментах, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною скаргою на дії державного виконавця, обґрунтовуючи її тим, що на виконанні у Личаківському відділі Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі - Личаківський ВДВС ЛМУЮ) перебував виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 досяг повноліття, у зв'язку із чим припинено стягнення аліментів. За весь період сплати аліментів не було жодних заборгованостей.

23 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, утримання у розмірі 50 % до погашення заборгованості по аліментах та нараховано заборгованість по аліментах від початку працевлаштування ОСОБА_3 Розмір заборгованості державним виконавцем не визначено.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_3 просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (ВДВС ЛМУЮ) Кичми С.І. від 23 грудня 2015 року про стягнення заборгованості за виконавчим листом № 2-2287 від 27 жовтня 2008 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано постанову державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Кичми С.І. від 23 грудня 2015 року (ВП №28330545) в частині стягнення з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, проводити утримання в розмірі 50% до погашення заборгованості по аліментах, нарахування заборгованості по аліментах від початку працевлаштування ОСОБА_3 на підприємство - неправомірною та скасовано.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 листопада

2016 року ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня

2016 рокускасовано, постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана постанова державного виконавця є неправомірною, необґрунтованою та передчасною, оскільки не містить суми заборгованості, не додержано вимоги ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» при її винесенні та не повідомлено про утворену заборгованість сторін виконавчого провадження. При цьому зазначено, що при винесенні постанови державного виконавця про стягнення заборгованості по аліментах був відсутній виконавчий документ.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що боржник не повідомив державного виконавця про наявність у нього з 2011 року доходу у вигляді заробітної плати, а тому рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що на виконанні у Личаківському ВДВС ЛМУЮ перебувало виконавче провадження № 28330545 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина - ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з постановою державного виконавця від 17 січня 2012 року встановлено, що боржник отримує пенсію як військовослужбовець, а тому державним виконавцем вирішено здійснювати утримання у розмірі 50 % з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, з яких 25 % - поточні аліменти, залишок - в погашення заборгованості.

Відповідно до відомостей, наданих на запит державного виконавця державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д.Галицького» (далі - ДП «Міжнародний аеропорт «Львів»), ОСОБА_3 працює в ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» на посаді начальника караулу пожежної охорони служби аварійно-рятувального та протипожежного забезпечення аеропорту на підставі наказу від 15 грудня 2011 року № 359/к (а.с. 32-35).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів її розмір складає 39 456 грн 62 коп. (а.с. 42).

Постановою державного виконавця від 23 грудня 2015 року на підставі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено проводити утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить боржнику, у розмірі

50 % до погашення заборгованості по аліментах, нарахувати заборгованість по аліментах від початку працевлаштування ОСОБА_3 на підприємство, а також стягнути з боржника витрати на проведення виконавчих дій в розмірі

114 грн 25 коп.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що боржник зобов'язаний надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема за заявою сторін виконавчого провадження.

Враховуючи, що аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягувались з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, при цьому у ОСОБА_3 з грудня 2011 року був наявний дохід у вигляді заробітної плати, про який не було повідомлено державному виконавцю та який не враховувався при стягненні аліментів, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав у державного виконавця для винесення постанови про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів, розрахованої з урахуванням доходу останнього у вигляді заробітної плати, отримуваної у ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» з грудня 2011 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

При цьому доводи ОСОБА_3 щодо винесення оскаржуваної постанови державного виконавця при відсутності виконавчого документа є необґрунтованими, враховуючи, що звернення державного виконавця до суду із поданням про видачу дубліката виконавчого документа у березні 2016 року не свідчить про його відсутність при постановленні оскаржуваної постанови від

23 грудня 2015 року. Інших доказів відсутності виконавчого документа матеріали справи не містить та ОСОБА_3 не зазначено.

Безпідставними є також доводи касаційної скарги щодо штучного створення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів, враховуючи передбачений ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язок боржника повідомляти відомості про свої доходи та встановлений факт його невиконання ОСОБА_3

Беручи до уваги зазначене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером правовідносин, правильно застосував норму матеріального права та прийшов до законного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович