Справа № 573/2475/17
Номер провадження 6/573/29/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання начальника Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло зазначене подання, яке мотивується тим, що у Білопільському РВ ДВС на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 травня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8000 грн. та виконавчого листа, виданого 06 серпня 2013 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частки його доходу. До відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 були сплачені стягувачу 1927,15 грн. Згідно з письмовими поясненнями боржника, останній проживає за адресою, вказаною у виконавчих листах, періодично виїздить на заробітки до м. Суми, від виконання рішення суду не ухиляється та зобовязується сплачувати заборгованість частково. У 2017 році ОСОБА_4 сплатив лише 700 грн. аліментів. Станом на 15 грудня 2017 року борг по виконавчому провадженню №50750397 становить 6072,85 грн., а по виконавчому провадженню №47853037 - 11105,93 грн. В ході перевірки майнового стану боржника було встановлено, що будь-якого майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, він немає. Також в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FC 312419 та в 2015, 2016 році перетинав державний кордон України. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що ОСОБА_4 у звязку з наявністю у нього закордонного паспорта має можливість виїхати межі України для отримання доходів на території іншої держави, просять суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_4

В судовому засіданні державний виконавець Білопільського РВ ДВС ОСОБА_2 подання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця Савчука В.М., дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 06 серпня 2013 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 червня 2013 року на користь матері дитини ОСОБА_6 (а. с. 3).

17 червня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження №47853037 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (а. с. 5).

16 вересня 2015 року на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 травня 2015 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8000 грн. штрафу (а. с. 4).

08 червня 2016 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ГТУ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №50750397 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа (а. с. 6).

Адресою проживання ОСОБА_4 у зазначених виконавчих листах вказано: с. Нові Вирки, вул. Молодіжна, 22, Білопільського району, Сумської області.

12 вересня 2017 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ГТУ ОСОБА_2 прийнято постанову про обєднання виконавчих проваджень №47853037 та №50750397 в одне провадження №54692607 (а. с. 12).

З наданої на запити Білопільського РВ ДВС щодо перевірки майнового стану боржника інформації вбачається, що за ОСОБА_4 не зареєстроване рухоме чи нерухоме майно, доходів він не отримує (а. с. 15-17).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_4 від 31 серпня 2016 року та 27 березня 2017 року, він проживає за вказаною у виконавчих листах адресою, періодично виїздить на заробітки до м. Суми, тому його може не бути вдома певний час, від стягнення боргу він не ухиляється (а. с. 7-8).

Згідно з повідомленням Білопільського РС УДМС України в Сумській області від 31 жовтня 2017 року №1873 ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FC №312419, дата видачі 23 березня 2016 року, термін дії до 23 березня 2026 року (а. с. 10).

Як вбачається з довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06 грудня 2017 року, ОСОБА_4 за паспортом громадянина України серії МВ №323773 15 грудня 2015 року виїхав за межі України та повернувся в Україну 02 березня 2016 року, 15 травня 2016 року ОСОБА_4 знову виїхав за межі України та повернувся 01 серпня 2016 року (а. с. 11).

Таким чином, ОСОБА_4, повернувшись до України і дізнавшись про виконавчі провадження, з серпня 2016 року за межі України не виїжджав, паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FC №312419 взагалі не користувався.

У відповідності з ч. ч. 1, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 2, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 Закону, зокрема у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань, або діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язаньзаставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пункт 19 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон Білопільський РВ ДВС ГТУЮ зазначає те, що останній їздить на заробітки до м. Суми і отримує від цього дохід, але все одно ухиляється від сплати коштів за виконавчими документами, а також наявність у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон дає йому можливість виїхати за межі України для отримання доходів на території іншої держави.

Але будь-яких доказів суду про те, що ОСОБА_4 дійсно ухиляється від виконання зобовязання згідно виконавчих листів, Білопільський РВ ДВС суду не представив. У боржника державний виконавець не з'ясував та не перевірив, де саме в м. Суми він працюєі чи отримсує доход.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_4 має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання зобовязань, як зазначено у поданні, суду не надано, а тому підстав для тимчасового обмеження його у виїзді за межі України немає.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. ст. 259-260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільного подання начальника Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя