Провадження № 2/752/1304/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсними угод, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, суд, -

Встановив

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, згідно якого просив суд:

- визнати недійсними Угоду № 0321683 від 24.10.2010 року, Додаток № 1 від 30.07.2010 року, Додаток № 2 від 24.07.2010 року, Додаток № 3 від 30.01.2014 року, Додаток № 4 від 24.07.2010 року, Додаток № 5 від 24.07.2014 року, укладені між відповідачем та позивачем;

- визнати недійсним Договір застави від 07.02.2014 року, укладений між відповідачем та позивачем, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 376;

- зобов'язати позивача повернути відповідачу автомобіль марки КІА, моделі RIO, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований Центром ДАІ 5101 27.02.2014 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 193 669, 49 грн.;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.10.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» було укладено Угоду №0321683, предметом якої є надання Учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля марки KIA моделі RIO, за початковою ціною 98 400 грн. Угода укладається шляхом підписання Сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами Угоди.

Також вказав, що 30.01.2014 року між сторонами укладено Додаток № 3 до Угоди, відповідно до якого загальна сума грошових зобов'язань учасника станом на день підписання вказаного Додатку становить 200 842, 75 грн. При цьому, згідно вказаного Додатку було зазначено, що позивачем станом на 30.01.2014 року вже сплачено 92 238, 16 грн., а сума заборгованості станом на дату підписання складає 108 604, 59 грн.

Так, у відповідності до умов Угоди та на підставі Договору № 514408-Y04587 від 20.02.2014 року, позивач придбав у ПАТ «Одеса-Авто» за надані ТОВ «Авто Просто» кошти автомобіль марки KIA моделі RIO, 2013 року випуску за 135 632 грн.

У подальшому 27.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договору застави, відповідно до умов якого придбаний позивачем автомобіль був переданий у заставу відповідачу на забезпечення виконання зобов'язання позивачем за Угодою № 321683 від 24.07.2010 року. Пунктом 1.6. вказаного Договору передбачено, що забезпечене заставою зобов'язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних Повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 200 842,75 грн., в порядку та строки, передбачені ст. 2 Додатку № 2 до Угоди.

На виконання умов Угоди, Позивач здійснив 72 платежі на загальну суму 193 669, 49 грн. Однак, у 2016 році отримав від відповідача повідомлення про сплату щомісячних внесків у розмірі 4 000 грн., тобто у розмірі більшому ніж завжди, що, на думку представника позивача, свідчить про односторонню зміну ТОВ «Авто Просто», умов Угоди шляхом збільшення розміру щомісячних внесків.

Згідно відповіді ТОВ «Авто Просто», станом на 09.06.2016 року позивачем було сплачено 70 щомісячних та 19 Авансованих внесків, загальна заборгованість складає 31 Повний внесок, що у відповідний період дорівнює 197 727, 71 грн., без урахування вартості страхування автомобіля та враховуючи несплачений щомісячний внесок за червень 2016 року.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що положення Угоди є незаконними, такими, що порушують умови діючого законодавства України, а саме законодавства про захист прав споживачів, оскільки відповідачем створено складну багатоступінчату, двозначну, незрозумілу для споживача пірамідальну схему, яка дозволяє йому отримувати надприбуток, шляхом постійної необґрунтованої зміни ціни на автомобіль.

Крім того, вважає, що відповідач здійснює операції з фінансовими активами. Шляхом залучення коштів від третіх осіб, з метою отримання прибутку, тобто надає фінансові послуги, не маючи на те відповідної ліцензії.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представників за наявними матеріалами у справі та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Згідно попередньо наданих до суду пояснень та заперечень проти позову, просив відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що, підписавши Угоду № 3211683, позивач прийняв її умови. Позивачу до підписання Угоди було доведено до відома вичерпну інформацію про послуги, що надаються відповідачем, що засвідчено підписом позивача в Угоді. Крім того, Угоду було укладено між сторонами 24.10.2010 року, саме з цього часу позивач міг довідатися, що умови Угоди нібито порушують його права, а тому перебіг позовної давності починається 24.10.2010 року та, відповідно, закінчується 24.10.2013 року, а сплив позовної давності, в свою чергу, є підставою для відмови в позові. Підписавши Угоду позивач мав 7 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі у системі Авто Так, разом з тим, позивач у визначений термін бажання розірвати Угоду не виявив та не відмовився від подальшої участі у системі Авто Так. Також вказав, що ТОВ «Авто Просто» у відповідності до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та Розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» № 1676 від 09.10.2012 року, 15.01.2013 року отримано Ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Зауважив, що угодою взагалі не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля за весь період дії Угоди між сторонами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № 0321683, предметом якої згідно ст. 1 є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. Угода укладається шляхом підписання Сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами Угоди. (а.с. 7)

Відповідно до п. 8 вищевказаної Угоди, ця угода може бути змінена лише за згодою Сторін шляхом укладання Додаткової Угоди.

Також як вбачається зі змісту позовної заяви та доказів наданих стороною позивача, 30.01.2014 року до Угоди № 321683 від 24.07.2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1, крім попередньо укладеного Додатку № 1 (а.с. 7 (зворот)), Додатку № 2 (а.с. 8), було укладено Додаток № 3 (а.с. 11), 24.07.2010 року - Додаток № 4 (а.с. 11 (зворот)), 24.07.2010 року - Додаток № 5 (а.с. 12), які є невід'ємними частинами Угоди № 321683 від 24.07.2010 року.

З метою виконання Угоди, між ПАТ «Одеса-Авто» («Продавець»), з одного боку, ТОВ «Авто Просто» («Платник»), з другого боку, та фізичною особою ОСОБА_1 («Отримувач»), було укладено Договір № 514408-Y04587 від 20.02.2014 року, згідно якого продавець зобов'язався передати у власність Отримувача, а Платник - оплатити Продавцеві вартість автомобіля, на умовах Договору. (а.с. 13-17)

Як встановлено судом, згідно Додатку № 1 до Договору № 514408-Y04587 від 20.02.2014 року, предметом вказаного Договору згідно специфікації є автомобіль марки КІА моделі RIO, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, колір карбоновий сірий. (а.с. 15)

Також судом встановлено, що 27.02.2014 року між ТОВ «Авто Просто» (Заставодержатель) та ОСОБА_1 (Заставодавець) було укладено Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 376. (18-19)

Відповідно до п. 1.1. Вищевказаного Договору застави, для забезпечення вимог Заставодержателя до Заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених Угодою № 321683 від 24.07.2010 року, Додатком № 1 від 24.07.2010 року, Додатком № 2 від 24.07.2010 року, Додатком № 3 від 30.01.2014 року до Угоди, Заставодавець передає Заставодержателю в заставу автомобіль.

Як спосіб захисту порушеного права позивачем обрано визнання правочину недійсним та, як наслідок недійсності правочину, застосування двосторонньої рестутитуції, що полягає у поверненні грошових сум сплачених на виконання недійсного правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Як вбачається зі змісту ст. 10 Угоди № 0321683 від 24.07.2010 року, ОСОБА_1 своїм підписом на відповідній Угоді засвідчив, що отримав коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчує своїм підписом. (а.с. 7).

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

У частині третій названої статті визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Суд вважає, що у даному випадку відсутні обставини, які свідчать, що позивач при укладенні Угоди та Додатків до неї був введений в оману, оскільки при їх підписанні мав реальну можливість ознайомитись зі змістом Угоди та Додатків до неї, про що свідчить зокрема, особистий підпис позивача на Угоді № 0321683 від 24.07.2010 року, Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3, Додатку № 4, Додатку № 5.

Крім того, суд звертає увагу, що протягом тривалого часу, з моменту укладення оспорюваної Угоди та по дату звернення до суду з позовною заявою, позивач виконував умови Угоди, зокрема сплачував відповідачу плату за послуги.

Що стосується посилань сторони позивача на відсутність у ТОВ «Авто Просто» ліцензії про надання фінансових послуг, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Як встановлено судом з доказів наданих стороною відповідача, у відповідності до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» від 02 червня 2011 року, який набув чинності 09 січня 2012 року та Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» № 1676 від 09 жовтня 2012 року, ТОВ «Авто Просто» 25 грудня 2012 року отримало відповідну ліцензію, що свідчить про право здійснювати діяльність з адміністрування фінансованих активів для придбання товарів у групах (а.с. 61), а також Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Авто Просто», реєстраційний номер 13102689, серія та номер свідоцтва ФК № 313, дата видачі 19.01.2012 року (а.с. 62).

Крім того, суд враховує положення ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не навів достатніх доказів на підтвердження правомірності заявлених в позові вимог, з огляду на що позов задоволенню не підлягає.

Строки позовної давності, сплив якої є підставою для відмови в позові, за заявою представника відповідача, не застосовуються, оскільки судом встановлено наявність підстав для відмовити у позові, не пов'язаних з пропуском строків позовної давності.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений як такий, що подав позов в зв'язку з можливим порушенням його прав як споживача, а в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсними угод, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя