У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,
Євграфової Є.П., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк», про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу судді апеляційного суду Київської області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (далі - ПАТ «Український професійний банк»), про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,2180 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_1 яка розташована у с. Вороньків Бориспільського району Київської області.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2016 рокуапеляційну скаргу ПАТ «Український професійний банк» залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

17 серпня 2016 року ПАТ «Український професійний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» Пантіної Л.О. звернулось до апеляційного суду із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків, посилаючись на відсутність можливості вчасно усунути недоліки через використання ліміту витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 23 серпня 2016 року у задоволенні клопотання ПАТ «Український професійний банк» про продовження строку на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу ПАТ «Український професійний банк» на рішення Бориспільського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ПАТ «Український професійний банк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нову про задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до вимог п. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до положень статті 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Частиною 2 статті 297 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у розумінні наведених вище положень є складовою права кожного на звернення до суду. Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у ст. 13 ЦПК України.

Відмовляючи у продовженні строку на усунення недоліків апеляційної скарги, суддя апеляційного суду зауважив, що заявником не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, зокрема, те що 18 липня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб буде розглядатися питання щодо збільшення обсягу витрат банку, є некоректним, оскільки з вказаним клопотанням про продовження строку на усунення недоліків ПАТ «Український професійний банк» звернулося до суду 17 серпня 2016 року, тобто через місяць після 18 липня 2016 року. Наведені у клопотанні ПАТ «Український професійний банк» обставини, у разі їх доведеності та обґрунтованості, можуть бути підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору на підставі ст. 82 ЦПК України, однак з такою заявою ПАТ «Український професійний банк» до суду не зверталося.

ПАТ «Український професійний банк» 23 серпня 2016 року надіслало до апеляційного суду платіжне доручення про сплату судового збору (а.с. 95) разом з супровідним листом, у якому зазначало, що одразу після затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення щодо збільшення обсягу витрат для банку пов'язаних з оплатою судового збору, відразу було здійснено таку оплату.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не врахував те, що позивач через неможливість виконання вказівки суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, звернувся до апеляційного суду з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків, не дав належної оцінки доводам ПАТ «Український професійний банк» щодо дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і, відмовив в задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків і визнав апеляційну скаргу заявнику неподаною.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Київської області від 23 серпня 2016 рокускасувати, передати питання про відкриття апеляційного провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
Є.П. Євграфова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова