Справа № 752/3890/14-ц
Провадження № 2/752/448/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного(транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу,-

встановив?

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Мотивував свої вимоги тим, що 29 липня 2011 року відповідач ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті чого заподіяв шкоду шляхом ушкодження транспортного засобу належного громадянину ОСОБА_2

Вина відповідача була встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2011 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, на момент заподіяння шкоди не була застрахована.

Потерпіла особа - ОСОБА_2 звернувся до Моторного(транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування йому заподіяної шкоди.

Згідно із звітом з визначення розміру матеріального збитку підготованим спеціалістом вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 101 028.93 гривень.

27 жовтня 2011 року ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного(транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу.

10 листопада 2011 року на адресу ОСОБА_1 було направлено листа з пропозицією добровільно врегулювати спір з потерпілим ОСОБА_2, проте ОСОБА_1 відмовився відшкодовувати суму виплаченого страхового відшкодування.

Майнова шкода завдана власнику автомобіля «Хюндай», р.н НОМЕР_1 ОСОБА_2, що була останньому сплачена позивачем становить 50000 гривень 20 копійок.

Виконуючи свої зобов'язання, передбачені ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), позивач здійснив регламентну виплату потерпілому та відповідно до положень ст. 38 цього Закону просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень, судовий збір в розмірі 500 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги на підставі наявних доказів у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зокрема зазначив, що його довіритель не оспорює факт свої вини у дорожньо-транспортній пригоді однак вважає, що необхідно встановити обставини наявності вини у дорожньо-транспортній пригоді у тому числі ОСОБА_2 і відповідно після цього зменшити розмір відшкодування на користь позивача.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Так, судом було встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Хюндай», р.н НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВС/0468534, строк дії якого є періодом з 12.02.2011 року по 11.02.2012 року.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2011року відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України.

Майнова шкода завдана власнику автомобіля «Хюндай», р.н НОМЕР_1 відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 вересня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 93766 гривень.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

09 серпня 2011 року, потерпіла особа повідомила про страховий випадок та 27 жовтня 2011 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідно до положень ст. 35 Закону надав відповідний перелік документів.

У зв'язку з чим, позивач, 02 грудня 2011 року здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 50000 гривень.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Так, оскільки позивач здійснив регламентну виплату потерпілому, він набув право регресної вимоги до винної особи і його вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Питання про інші судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 500 гривень.

В той же час суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення суми витрат на правову допомогу, оскільки вважає такі витрати недоведеними належними і допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 212-215, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов Моторного(транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного(транспортного) страхового бюро України 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного(транспортного) страхового бюро України 500 (п'ятсот) гривень судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак