Справа № 361/5302/16-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/2240/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 30 18.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоБерезовенко Р.В.,
суддівОлійника В.І., Матвієнко Ю.О.,
при секретаріВолошину В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_6 звернувся із позовом до ОСОБА_5, ПАТ «СК «СКАЙД» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.04.2016 року ОСОБА_5 в м. Броварах по вул. Олімпійській, 10, керуючи автомобілем НОМЕР_1, від'їжджаючи від будинку на дорогу та перетинаючи її до будинку № 9, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_6, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, внаслідок якого вони отримали механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду від 11.05.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач ОСОБА_6 стверджує, що внаслідок ДТП від 26.04.206 року належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, які згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №21015 від 10.06.2016 року, складеного ФОП «ОСОБА_7» на замовлення ПАТ «СК СКАЙД», становить 74 080,28 грн.

Цивільно - правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «СКАЙД» на умовах обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №АЕ/7004811 від 23.12.2015 року, страхова сума за шкоду, заподіяну майну за яким становить 50 000 грн., франшиза 0,00 грн.

Вказував, що він належним чином повідомив ПАТ «СК «СКАЙД» про вищевказаний страховий випадок письмовою заявою 30.05.2016 року, а ФОП «ОСОБА_7» на замовлення ПАТ «СК «СКАЙД» від 27.04.2016 року здійснював 13.05.2016 року огляд автомобіля, належного позивачу, однак страхове відшкодування позивачу страховою компанією виплачене не було.

Просив стягнути з ПАТ «СК «СКАЙД» матеріальний збиток в сумі 50 000 грн., а також з ОСОБА_5, як винуватої в ДТП особи, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, в розмірі 24 080,28 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 24 080,28 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., судовий збір в розмірі 792, грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «СКАЙД на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 50 000 грн., вирішено питання щодо судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо нього та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що з постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2016 року, яка набрала законної сили 23.05.2016 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_5 26.04.2016 року близько 09 год. 10 хв. біля будинку №10 по вул. Олімпійській в м. Броварах Київської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, від'їжджав від будинку на дорогу та, перетинаючи її до будинку №9, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по вул. Олімпійській в напрямку вул. Красовського, внаслідок чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_5 порушив п.10.2 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і піддано його стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 є власником автомобіля марки «FIAT Doblo», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3.

Згідно полісу АЕ №7004811 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.12.2015 року, з терміном дії до 23.12.2016 року, транспортний засіб «ГАЗ 33021», д.н.з. 17011КМ, забезпечений ПАТ «СК «СКАЙД», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого заподіяна майну становить 50 000 грн.

30 травня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «СК «СКАЙД» із заявою про страхове відшкодування за пошкоджений в результаті настання страхового випадку 26.04.2016 року транспортний засіб « FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_3.

Згідно звіту №2101/15 про визначення вартості матеріального збитку від 10.06.2016 року ФОП «ОСОБА_7» за заявою від 27.04.2016 року ПАТ «СК «СКАЙД» про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «FIAT Doblo», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 10.06.2016 року складає 74 080, 28 грн.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції вказував, що з ОСОБА_5, як винуватої в ДТП особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди 74 080,28 грн. та страховою виплатою - 50 000 грн., що становить 24 080,28 грн.

З такими висновками місцевого суду погоджується судова колегія, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, яка пов'язана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів та ін., що складає підвищену небезпеку для осіб, які здійснюють цю діяльність та інших осіб.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавство при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01 березня 2013 року №4 суд при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого слід враховувати положення ст.1192 ЦК України.

Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Законодавець визначає про відшкодування у деліктних правовідносинах саме матеріальної шкоди, а не вартості відновлюваного ремонту, оскільки ці поняття мають різний юридичний зміст.

Так, відновлюваний ремонт це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а матеріальні збитки це з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження транспортного засобу з урахуванням його фізичного зносу.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до звіту №2101/15 від 10 червня 2016 року, проведеного ФОП «ОСОБА_7» на замовлення ПАТ "СК "Скайд" вартість матеріального збитку, складає 74 080,28 грн.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо належності доказу стосовно розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, вірно взяв до уваги і визнав належним і допустимим доказом, звіт проведений стразовою компанією відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" суб'єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна України у відновідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Доводи ж апеляційної скарги щодо неналежності даного доказу на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки жодного належного та допустимого доказу на спростування розміру заподіяної шкоди відповідачем надано не було. Незаперечував він також і ту обставину, що з клопотанням про призначення судової експертизи для визначення розміру матеріального збитку до суду не звертався, хоча таке право йому роз»яснювалося.

На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач долучив звіт, складений суб»єктом підприємницької діяльності, що має відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ.

Надання такого доказу не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 цього Кодексу письмовими доказами є будь-які документи акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, якщо позивач на підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, а відповідач заперечуючи проти цього розміру, і після виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Отже, врахувуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Ю.О.Матвієнко

В.І.Олійник