Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/347/17
Провадження № 2/391/211/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Червонописького В.С., при секретарі Степановій Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб та стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей. Зазначає, що з відповідачем укладено шлюб 04.04.2014. Фактично шлюбні відносини припинено, припинили спільне проживання з червня 2016 року. В шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вимоги обґрунтовує тим, що мають різні погляди на життя. Причина розпаду сімї - втрата почуття любові та довіри, різниця характерів, що приводить до сварок. Діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, не піклується про їх розвиток та повноцінне харчування. Просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дітей в частці 1/2, 1/3, від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно на утримання дітей. Крім того, просила окрім стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, стягнути аліменти на її утримання, як дружини у твердій грошовій сумі розмірі 500 гривень до досягнення молодшою донькою ОСОБА_4, трьох років та стягнути понесені нею судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Надав суду письмові заперечення, за якими згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в повному обсязі. Щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років просив відмовити. В обґрунтування зазначив, що придбав житло в кредит для сімї, але був призваний до лав українських військ та приймав участь в антитерористичній операції, за цей час постійно надсилав кошти дружині, після повернення з АТО зясував, що дружина знайшла іншого чоловіка і не бажає зберегти сімю. В даний час не має офіційного заробітку, але працює на тимчасових заробітках та виплачує борг за житло, враховуючи викладене просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, серії І-ОЛ № 076052 від 05.04.2014 (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною третьою ст.109 вказаного Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сімю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення з відповідачем.

Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, 27.04.2016 р.н.(а.с.6-7).

Діти проживають із матірю, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Компаніївського Кіровоградської області № 73 від 23.05.2017 року(а.с.8).

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи викладене позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню, оскільки суд визначає частку від заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей, яка буде стягуватися до досягнення старшим сином повноліття, а після досягнення повноліття ОСОБА_3 аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Крім цього, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка також потребує матеріальної допомоги, та враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення донькою трьох років, тобто до 27 квітня 2019 року.

ОСОБА_5 вимоги в частині стягнення витрат понесених позивачем на надання правової допомоги підлягають до часткового задоволення виходячи з вимог ч. 1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується безтерміновим посвідченням серії АБ № 240182. (а.с.29).

Враховуючи викладене витрати по оплаті судового збору сплачені позивачем в сумі 640,00 гривень залишити за фактично понесеними.

На підставі ст. 5, 12 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 174, 209, 213-215, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Миколаївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 05 квітня 2014 року, в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 132.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 іпн., аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини на кожну дитину від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26.05.2017 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття 03.10.2032 року.

Починаючи з 04.10.2032 року стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 іпн., аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення повноліття тобто до 27.04.2034 з індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 іпн., аліменти на її утримання в розмірі 100 (сто) гривень щомісячно починаючи з 26.05.2017 до часу досягнення донькою ОСОБА_6 трьох річного віку 27.04.2019.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 іпн., понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 150,00 грн. (сто пятдесят гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.С. Червонописький