Справа № 183/2112/17
№ 2-о/183/144/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сороки О.В.

при секретарі Демяненка Р.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою в якій встановити факт належності його матері ОСОБА_2, яка померла 04 березня 2015 року, наступних правовстановлюючих документів:

- Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 082750 площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий 27 грудня 2001 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі записів державних актів на право власності на землю був зроблений запис за № 20849/122;

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по вул.Степовій, 22 в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району видане 01 лютого 2000 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р. № 1-176; а також встановити, що заповіт від 10 серпня 2006 року за р.№ 452, складений ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4, та посвідчений секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району насправді був складений ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що 04 березня 2015 року померла його мати ОСОБА_2. Спадкоємцем після її смерті є заявник. За життя мати отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750 на земельну ділянку площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та який був виданий 27 грудня 2001 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі записів державних актів на право власності на землю був зроблений запис за № 20849/122. Крім того, при житті його мати отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 22 розташований по вул.Степовій в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, яке було видане 01 лютого 2000 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою. Крім того, при житті, 10 серпня 2006 року, його мати склала заповіт, згідно якого заповіла заявнику земельну ділянку площею 5,240 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750. При зверненні заявника до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку, в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та в заповіті вказано невірне прізвище його матері ОСОБА_3, замість ОСОБА_2, а в заповіті також вказане його прізвище як ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої підтримує свою заяву.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

В звязку з неявкою заявника та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено факт, що 04 березня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника, його матірю є ОСОБА_2.

Згідно рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Спаської сільської ради № 3-21/ХХІІІ від 12 грудня 2001 року у власність ОСОБА_2 було передано земельну ділянку (пай № 448), площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2001 року на підставі вказаного рішення Спаською сільською радою Новомосковського району ОСОБА_2 був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 082750, однак прізвище в Державному акті власника земельної ділянки вказано як «Пихальська».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 01 лютого 2000 року видане державним нотаріусом Новомосковської районної держаної нотаріальної контори, ОСОБА_3 є власником будинку № 22 по вул.Степова в с. Хутір-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області. В свідоцтві про право на спадщину за заповітом також вказане прізвище «Пихальська».

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4, та посвідченого секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району від 10 серпня 2006 року за р.№ 452, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,240 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 082750. В заповіті також вказане прізвище померлої та заявника як «Пихальська» та «Пихальський».

Згідно довідки, виданої Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 змінила свій паспорт, в звязку з уточненням прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть, дійсне прізвище померлої ОСОБА_2.

Оцінюючі всі вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що при видачі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 082750 від 27 грудня 2001 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 лютого 2000 року, а також при посвідченні заповіту було допущено описку в написанні прізвища власника земельної ділянки та житлового будинку і дійсно правовстановлюючі документи були видані на імя ОСОБА_2, а заповіт був укладений ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 04 березня 2015 року, Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 082750 площею 5,240 га, розташованої на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий 27 грудня 2001 року Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі записів державних актів на право власності на землю був зроблений запис за № 20849/122.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 04 березня 2015 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 22 по вул.Степовій в с. Хутір-Губиниха Новомосковського району, видане 01 лютого 2000 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори за р. № 1-176.

Встановити факт, що заповіт посвідчений секретарем виконкому Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10 серпня 2006 року за р.№ 452, складений ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока