Справа № 2/593/434/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її матері ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку із належною йому частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Львівська, 8, і хоч вона згідно закону є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям часток у зазначеному будинковолодінні, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

В судове засідання представник позивачки не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, викладені ОСОБА_1 у позові, підтримує, просить їх задоволити.

Представник Лапшинської сільської ради у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивачки ОСОБА_2 померла 6 листопада 1 року, а дочка позивачки ОСОБА_3 померла 11 січня 1992 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вул. Львівська, 8 разом із своєю матірю ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 і їм трьом на праві спільної сумісної власності належало вищевказане будинковолодіння по 1/3 частині кожному.

Даний факт підтверджується долученими до справи документами, а саме: довідкою № 495, виданою Лапшинською сільською радою 1 червня 2017 року; інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок, що були видані 20 червня 2017 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 432.

Із свідоцтв про народження серії 1-АГ № 549058 та серії 111-ИД № 313181 видно, що позивачка була дочкою та матірю спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а оглянутий в судовому засіданні витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб свідчить про те, що позивачка після укладення шлюбу із ОСОБА_4 своє дошлюбне прізвище - Кузів змінила на прізвище чоловіка - Федосик.

Із свідоцтва про смерть видно, що матір позивачки ОСОБА_2 померла 26 листопада 1991 року, а дочка позивачки ОСОБА_3 померла 11 січня 1992 року. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку із належною йому частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Львівська, 8.

Судом також встановлено, що позивачка після смерті спадкодавців вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцями однією сімєю і після їх смерті залишилася проживати у належному їм будинковолодінні та розпорядилася належними спадкодавцям речами повсякденного вжитку, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям частини зазначеного будинковолодіння не мала можливості переоформити спадкове майно на себе.

Вищевказаний факт підтверджується письмовими поясненнями позивачки, викладеними у поданому нею позові та оглянутими в судовому засіданні документами: постановою Бережанської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 91/02-14 від 2 червня 2017 року та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 1959/01-16 від 24 жовтня 2017 року.

А так як із письмових пояснень, викладених позивачкою у поданому нею позові та підтверджених долученими до справи письмовими доказами, видно, що вона після смерті спадкодавців у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР фактично прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям часток у житловому будинку, не мала можливості переоформити спадщину на себе та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері і дочки.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 26 листопада 1991 року, а саме:

- на 1/3 частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Львівська, 8.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її дочки ОСОБА_3, яка померла 11 січня 1992 року, а саме:

- на 1/3 частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Львівська, 8.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_5