Справа № 573/1169/17
Номер провадження 2/573/466/17
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Бойко Оксана Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

06 червня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько - ОСОБА_5. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Сейм» розміром 4,59 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. На день смерті батько проживав разом із своєю дружиною, а їхньою матір'ю - ОСОБА_6. Остання фактично прийняла спадщину після смерті батька, але юридично не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_5 мати померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, яку мати фактично успадкувала після смерті батька. Своєчасно спадщину після смерті матері вони не прийняли у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. На даний час вони не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, тривалістю в три місяці.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явилися. Представник останніх за довіреністю ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 46).

Представник відповідача - Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову не заперечують (а. с. 50).

Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко Оксана Іванівна надіслала листа про розгляд справи без її участі (а. с. 42).

У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення.

Статтею 525 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивачів - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 11, 14, 18, 21 ).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 8).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,59 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Нововирківської сільської ради, у землях, які перебували в колективній власності САПТЗ «Сейм», право на яку посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_1 від 28 березня 1996 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 березня 1996 року №97 (а. с. 9).

За даними Нововирківської сільської ради ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав у с. Бабаківка Білопільського району разом із дружиною - ОСОБА_6. Заповіт від імені ОСОБА_5 виконкомом Нововирківської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем майна останнього була його дружина, яка постійно протягом шести місяців з дня смерті чоловіка зберігала його документи, доглядала за будинком та городом, розпорядилася особистим майном (а. с. 10).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29 червня 2017 року вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, не заведена (а. с. 52).

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що мати позивачів, ОСОБА_6, фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_5, але юридично не оформила, що не позбавляє її права на цю спадщину.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 мати позивачів померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 12).

Відповідно до довідки Нововирківської сільської ради ОСОБА_6 постійно і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована та проживала одна в с. Бабаківка Білопільського району. Заповіт від імені померлої виконкомом Нововирківської сільської ради не посвідчувався (а. с. 13).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 15 червня 2017 року спадкова справа після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, не заведена (а. с. 37).

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України 2003 року передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. При цьому частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачі мають право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері, ОСОБА_6, однак не можуть реалізувати його у зв'язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини після матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Суд вважає дану причину поважною, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 525, 529, 549, 550 ЦК УРСР, ст. ст. 1218, 1220, 1223, 1261. 1268, 1269, 1270, 1272, п. 4 Перехідних положень ЦК України, абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, ст. ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Бойко Оксана Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: