УХВАЛА

02 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт», третя особа - відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, про тлумачення змісту правочину, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив: тлумачити зміст абз. 1 п. 8 договору оренди землі, укладеного 09 січня 2012 року між ним та орендарем - виробничим підрозділом агрофірма «Степове» товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» (далі - ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт»), зареєстрованого у відділі Держгеокадастру у Глобинському районі 23 травня 2012 року, виклавши його в такій редакції: «Договір укладено на 5 (п'ять ) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою) з початком строку дії - 09 січня 2012 року, але в будь-якому випадку діє до моменту збирання врожаю орендарем»; усунути перешкоди у здійсненні права власності на майно шляхом звільнення ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» земельної ділянки, яка знаходиться на території Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, та передачі її власнику.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 09 січня 2012 року між ним і виробничим підрозділом агрофірма «Степове» ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» було укладено договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки строком на 5 років, відповідно до умов якого його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Оскільки він бажає самостійно обробляти свою земельну ділянку і усі умови використання земельної ділянки сторонами виконано, строк дії спірного договору сплив з моменту зібрання врожаю, однак орендар відхилив його пропозицію про повернення земельної ділянки, мотивуючи тим, що договір діє протягом 5 років з дати його державної реєстрації, тобто з 23 травня 2012 року, а не з дати його укладення - 09 січня 2012 року, тому не є припиненим, у зв'язку з чим позивач вважав, що спірний пункт 8 договору потребує тлумаченню, а земельна ділянка - поверненню.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування вказаних рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт», третя особа - відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, про тлумачення змісту правочину, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення земельної ділянки призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович