Справа № 128/1759/17 Провадження № 22-ц/772/2628/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Штельмах Дмитра Вікторовича на дії державного виконавця у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2017 року,

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із скаргою на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Вінницького РУЮ Штельмаха Д.В.

Посилається на те, що постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Вінницького РУЮ від 03.03.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП № 50416349 за виконавчим листом № 751/12283/14, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова 12.01.2015 р. яким стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 30 072,01 грн.

22 травня 2017 року ОСОБА_2 зателефонував державний виконавець Вінницького районного управління юстиції і повідомив, що відносно неї існує виконавче провадження щодо стягнення вказаної суми боргу. Про таке виконавче провадження їй раніше не було відомо, копію постанови, вона не отримувала.

06 червня 2017 року скаржниця звернулась до начальника Вінницького районного ДВС із заявою в якій просила провести перевірку та закінчити виконавче провадження ВП №50416349 за виконавчим листом №751/12283/14, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова 12.01.2015 р. із застосуванням ст. 50 Закону.

24 червня 2017 року ОСОБА_2 було отримано відповідь, з якої слідує, що виконавче провадження не повинно бути завершене в 6-й місячний строк, тому вимоги, викладені в заяві, задоволенню не підлягають.

Скаржник вважає, що державний виконавець незаконно виніс постанову від 08.08.2016 року.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила визнати дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Штельмах Д.В. неправомірними та зобов'язати закінчити виконавче провадження ВП № 50416349 за виконавчим листом № 751/12283/14, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова 12 січня 2015 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 26-28).

В апеляційній скарзі представник скаржника - адвокат Когутницький В.М. просить ухвалу Вінницького районного суду від 12 вересня 2017 року скасувати та постановити нову, якою визнати дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Штельмах Д.В. неправомірними та зобов'язати закінчити виконавче провадження ВП № 50416349 за виконавчим листом № 751/12283/14, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова 12 січня 2015 року.

Посилається на незаконність ухвали внаслідок порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Когутницький В.М. апеляційну скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Штельмах Д.В. в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, надіслав письмові заперечення проти апеляційної скарги, в яких просив відхилити апеляційну скагу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду від 12 вересня 2017 року про відмову в задоволенні скарги та залишити її без змін, а також просив розглянути справу за його відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника скаржника ,прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 124 Конституції України право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що для даного виду стягнення 6-ти місячний строк виконання не передбачено, а також підстави визначені Законом для завершення виконавчого провадження на сьогоднішній день відсутні, тому дії заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Штельмаха Д.В. при примусовому виконання виконавчого провадження ЄДРВП № 50416349 є правомірними та відповідають чинному законодавству.

Водночас, розглядаючи подану ОСОБА_2 скаргу, суд першої інстанції, встановив, що скаржник до судового засіданння не з'явилася, про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки даний висновок суду є необґрунтованим та передчасним, внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення даного питання.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У роз'ясненнях, які містяться у пунктах 1, 2 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст.ст. 383, 384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), законами України та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

У роз'ясненнях, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/12283/17, виданого 12 січня 2105 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 30072,01 грн. Таким чином стягувач ПАТ «Альфа-Банк» є стороною виконавчого провадження, відтак має бути залучений до участі у розгляді скарги як заінтересована особа, оскільки це безпосередньо стосується його прав і обов'язків.

Однак, з матеріалів справи убачається, що ПАТ «Альфа-Банк» до участі у розгляді даної скарги залучений не був, про судові засідання у даній справі не повідомлявся.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що заявник боржник ОСОБА_2 участі у судовому засіданні 12 вересня 2017 року також не брала.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я позивачки (а.с.18). Разом з тим, вказане повідомлення не може свідчити про належне повідомлення позивачки про розгляд справи на 12 вересня 2017 року, виходячи з наступного.

Порядок вручення судових повісток визначений ст. 76 ЦПК України, відповідно до вимог якої судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (ч.1,2 ст.76 ЦПК України).

Як визначено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою КМ від 5.03.2009 №270, підлягають доставці додому рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів( п.92 Правил).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Під час вручення фізичній особі повістки працівник поштового відділення на підставі пред'явленого документа, що посвідчує особу, вказує на бланку повідомлення про вручення прізвище одержувача. На цьому ж бланку останній розписується та вказує своє прізвище. Відповідні дані зазначаються й про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «судова повістка», адресованого юридичній або фізичній особі за місцем роботи.

Проте, в рекомендованому повідомлені, яке міститься в матеріалах справи (а.с.18), адресованованому ОСОБА_2, однак направленому на адресу її представника адвоката Когутницького В.М. (АДРЕСА_1), хоча і стоїть відмітка про отримання «ОСОБА_2», дані на підставі яких документів було встановлено особу, якій вручена судова повістка, відсутні. Крім того, представник ОСОБА_2 - адвокат Когутницький В.М. заперечує отримання ним даної повістки.

Однак, на зазначену обставину суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов висновку, що скаржник ОСОБА_2 про дату та час слухання скарги була повідомлена належним чином.

Водночас, абзац 3 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснює, що із урахуванням положень статті 11, частини третьої статті 169 та частини другої статті 386 ЦПК у разі повторної неявки до суду заявника чи його представника, які належним чином повідомлені про дату судового засідання, без поважних причин скарга залишається без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК, що не перешкоджає заявникові повторно звернутися до суду на загальних підставах.

Судова колегія, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення скаржника про дату і місце розгляду справи, вважає що провівши судове засідання без участі скаржника та її представника, а також без залучення до участі у розгляді скарги заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції не міг повно, всебічно і об'єктивно встановити всі обставини справи та прийшов до передчасного висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_2

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VІ).

За таких обставин, колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо її законності та обґрунтованості, порушено встановлений порядок для вирішення даного питання, а тому є підстави для її скасування з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 303, 304, 307, 312-317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2017 року скасувати та передати дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ М.В. Матківська

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом: