Справа №463/4183/17
Провадження №4-с/463/68/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирича С.В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника скаржника ОСОБА_1

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3, суд

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 щодо незняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_2, накладеного в межах виконавчого провадження №32615384 з примусового виконання виконавчого листа №2-4252, виданого 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк»; зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_2 (м. Львів, вул. На четвертях, 23, ІПН НОМЕР_1), накладеного в межах виконавчого провадження №32615384 з примусового виконання виконавчого листа №2-4252, виданого 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк».

Скаргу мотивує тим, що в провадженні Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист №2-4252, виданий 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 24850,98 грн. на користь ПАТ «Кредобанк». В межах даного виконавчого провадження постановою державного виконавця Слесарчук Р.С. було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. 29.04.2013 року виконавче провадження №32615384 з виконання вказаного виконавчого документа було завершене, боржник повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором перед ПАТ «Кредобанк». 26.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області з заявою про зняття арешту з належного йому майна, однак отримав відповідь, що таке буде звільнено з-під арешту після надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, необхідної для стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Оскільки державним виконавцем не виносилася окрема постанова про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, в окреме виконавче провадження стягнення вказаних витрат не виділялося, на момент звернення до суду з даною скаргою жодного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в Личаківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області немає, крім того, заборгованість перед банком ОСОБА_2 була погашена добровільно, виконавчою службою не проводились жодні дії на примусове виконання судового рішення, а тому підстави для нарахування та стягнення виконавчого збору відсутні взагалі. Таким чином, вважає дії державного виконавця неправомірними, зняти арешт з належного йому нерухомого майна.

В судовому засідання представник скаржника подану скаргу підтримав, просив таку задоволити з мотивів, викладених в ній.

Державний виконавець Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення не подав, як і заяви про відкладення розгляду скарги, а тому перешкод для розгляду такої у їх відсутності немає.

Заслухавши пояснення предстанвика скаржника, оглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.07.2011 року задоволено позов ПАТ «Кредобанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №3094/Р від 13.06.2005 року в розмірі 24 482,80 грн. та 368,18 грн. судових витрат. На виконання даного рішення 06.03.2012 року судом видано виконавчий лист №2-4252.

З листа ПАТ «Кредобанк» від 21.02.2017 року №31-6948/17 вбачається, що ОСОБА_2 виконав зобовязання по поверненню кредиту в сумі 20 500 доларів США за кредитним договором №3094/Р від 13.06.2005 року та припинення договору іпотеки від 25.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий номер 1328 (а.с.6).

З листа Личаківського ВДВС с. Львів ГТУЮ у Львівській області від 08.08.2017 року №В-13/1987 вбачається, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 26.07.2017 року було відмовлено та повідомлено останнього, що його майно буде звільнено з-під арешту у разі повної сплати боргу (або предявлення оригіналу довідки про погашення заборгованості) за виконавчим документом та надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, необхідної для стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження (а.с.5).

У відповідності до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 27 даного Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 3 цього Закону постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди підлягають примусовому виконанню.

Представником Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області не представлено жодних доказів того, що органом виконавчої служби виносилась постанова про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, передбачена Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, а також доказів того, що такий виконавчий збір був визначений постановою про відкриття виконавчого провадження, як це було передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції станом на 01.01.2012 року).

Окрім цього, статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції станом на 01.01.2012 року) була передбачена вимога, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Разом з тим, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Дана правова позиція виставлена Верховним Судом України у рішенні 6-785цс15 від 06.07.2015 року.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи наведене вище, відсутність будь-яких документів, які підтверджують обовязок заявника сплатити виконавчий збір за проведення виконавчих дій, те, що заборгованість була погашена у добровільному порядку та фактично виконавче провадження за виконавчим листом №2-4252, виданого 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова станом на 21.02.2017 року було завершене, а, відтак, державним виконавцем безпідставно відмовлено у знятті арешту з майна ОСОБА_2 Тому суд приходить до висновку, що таку слід задовольнити та визнати бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 неправомірною.

Крім того, з урахуванням ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» слід зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_2, накладеного в межах даного виконавчого провадження, оскільки на даний час рішення суду виконано повністю.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 щодо незняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_2, накладеного в межах виконавчого провадження №32615384 з примусового виконання виконавчого листа №2-4252, виданого 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» неправомірною.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_2 (м. Львів, вул. На четвертях, 23, ІПН НОМЕР_1), накладений в межах виконавчого провадження №32615384 з примусового виконання виконавчого листа №2-4252, виданого 06.03.2012 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк».

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу в порядку та в строки передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя Гирич С.В.