УХВАЛА

03 жовтня 2017 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., при секретарі Конівченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.11.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просила відстрочити виконання вказаного рішення до закінчення антитерористичної операції і відповідного розпорядження Кабінету Міністрів України. В обґрунтування заяви вказує на те, що через проведення на території міста Маріуполя антитерористичної операції матеріальні можливості ОСОБА_2 погіршилися, а проживання в районах зони АТО створює загрозу здоровю і життю заявника та її дітей. Вказані обставини перебувають поза її волею. Крім того в неї на утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей. Зазначає, що в результаті терористичної діяльності заявнику було завдано збитків, непередбаченими обставинами, які погрішили її фінансовий стан та спричинили за собою невиконання договірних обовязків за кредитним договором, укладеним із ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку із настанням для неї форс-мажорних обставин на період дії антитерористичної операції просить відстрочити виконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21.11.2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення антитерористичної операції і відповідного Розпорядження Кабінету Міністрів.

Заявниця ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась з невідомих суду причин.

Представник заявниці ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, надав заву в якій просив справу розглянути за його відсутності, заяву підтримав і прсив її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення, в яких просила в задоволенні зави відмовити та вказала, що підставою для відстрочки виконання рішення суду відповідно до положень статті 373 ЦПК України є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо) та лише у виняткових випадках суд може відстрочити виконання рішення суду. Винятковим можуть бути визнані обставинами, які безпосередньо повязані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватиметься інтереси стягувача. Відстрочення в даному випадку не буде мати значного ефекту для боржника з причин продовження дії кредитних правовідносин.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.11.2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2010 року у розмірі 47485,53грн., яка складається із заборгованості за кредитом 15905,89грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 29934,27 грн., заборгованості за комісією 1645,37грн., а також стягнуто витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн.

Як убачається з наданих свідоцтв про народження заявниця є матірю трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набрало законної сили.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер.

Згідно з ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо тощо), заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Водночас згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Відповідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-Р затверджено перелік населених пунктів, в яких проводиться антитерористична операція, серед яких місто Маріуполь також визначено, як місто яке відноситься до зони проведення АТО.

Із аналізу вказаних нормативних актів слідує, що на законодавчому рівні закріплено звільнення осіб на період проведення АТО від нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання ними цивільних зобовязань, що фактично являє собою нормативне врегулювання випадку обставин непереборної сили (форс-мажор).

Згідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно із пунктом 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання при виконанні рішення суду розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

В разі задоволення заяви в ухвалі суду зазначається строк дії відстрочки виконання рішення суду. Межі дії відстрочки можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо). Якщо обставини, через які особі була надана відстрочка, відпали раніше, ніж було зазначено в ухвалі суду, суд за заявою заінтересованої особи або державного виконавця може вирішити питання про припинення дії відстрочки.

Суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про можливість захисту прав заявника шляхом відстрочки виконання рішення суду на конкретно визначений період часу, а саме на один рік з моменту винесення та набрання ухвалою законної сили, але в будь-якому випадку не довше ніж до моменту прийняття уповноваженим органом рішення про завершення (припинення) антитерористичної операції.

На підставі вищевикладеного та у відповідності до ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21.11.2016 року у справі № 264/2548/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.02.2010 року у розмірі 47485,53грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 1378,00грн., строком на 1 рік з моменту набрання цієї ухвали законної сили, але в будь-якому випадку не довше ніж до моменту прийняття уповноваженим органом державної влади рішення про завершення (припинення) антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний термін з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1