Справа № 237/5318/16-ц
Провадження № 2/237/564/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.04.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (ОСОБА_3Г.) звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Марїнського районного суду Донецької області від 11.12.2013 року №237/6028/13-ц. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2013 року по теперішній час позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивач також вказує на те, що донька систематично хворіє на ГРВІ та знаходиться на «Д» обліку. У неї спостерігається гострий обструктивний бронхіт, гострий ринофарингіт, гострий трахеїт, гострий тонзиліт, гострий фарінготрахеобронхіт, гострий фарингіт, лімфаденіт. На підставі ультразвукового досліджння ОСОБА_4 було втсановлено діагноз функціональний розлад біліарного тракту по біліарному типу.

Крім того, лікарями було виявлено плоско-вальгусну деформацію стоп, функціональну дислалію (розлад мовлення), міотоничний синдром (нервово-м'язовий розлад), початкову стадію карієсу. Усі хвороби дитини підтверджуються записами у медичній картці, направленнями на обстеження та лікування.

Після розірвання шлюбу Відповідач жодного разу не намагався отримати інформації щодо стану здоровя своєї доньки, хоча знав, що дитина з самого народження часто хворіє та у звязку з хворобою потребує посиленого харчування та постійного медичного догляду, але коштів на забезпечення додаткових витрат на утримання дитини не надавав.

За 2013-2016 роки позивач витратила на оздоровлення дитини 88078,79 грн., при цьому домовленості щодо сплати додаткових витрат на оздоровлення дитини між сторонами по справі досягнуто не було.

З зазначених підстав ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 понесені нею додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 44039,40 грн., та у подальшому 1909,46 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду до досягнення дитиною повноліття та покласти судові витрати по справі на відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягаючи на обставинах і підставах викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, поважну причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача 24.04.2017 року до суду не зявилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи від 21.04.2017 року, пославшись на свою зайнятість в іншому судовому процесі, але не зазначила: на яке саме судове засідання її викликають, не вказала номер справи, не надала копії відповідної судової повістки, не вказала, чому обрала участь у судовому засіданні саме у Жовтневому суді м. Маріуполя. Хоча під час судового розгляду 28.02.2017 року судом з ОСОБА_5 обговорювалось питання призначення дати наступного судового засідання 24.04.2017 року та її можливість прибуття у цей день, на що вона зазначила про наявність такої можливості та відсутність судових викликів на цю дату. Тому суд не вбачає поважних причин неявки представника відповідача ОСОБА_5

За час розгляду справи а ні відповідач, а ні його представник не надавали суду письмових заперечень, пояснень по суті позову, будь-яких доказів.

На підставі ст.ст. 169, ч. 4. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути позов на підставі матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 11.12.2013 року №237/6028/13-цбуло розірвано щлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, копія рішення додана до цивільного позову.

Від цього шлюбу сторони мють малолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 21.06.2011 року серії 1-НО №400503, копія якого міститься у матеріалах справи.

Зі змісту рішення про розірвання шлюбу вбачається, що сторони разом не проживають з червня 2013 року.

Позивач суду пояснила, що по теперішній час сторони проживають окремо, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу додаткових витрат батьків на малолітню дитину.

Відповідно до ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків з якого присуджені аліменти на дитину, або до кого вимога не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, тощо).

У даній справі предмет доказування є наявність потреб на додаткове забезпечення дитини, повязаних зі станом здоровя дитини та наявність відповідних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України.

У судовому засіданні 24.04.2017 року позивач суду надала оригінал амбулаторної карти ОСОБА_4 та лікарські висновки, що містять записи про її захворювання та призначене лікування, копії яких додавались до цивільного позову.

За даними амбулаторної карти ОСОБА_4 систематично хворіє на ГРВІ, їй діагностували гострий обструктивний бронхіт, гострий ринофарингіт, гострий трахеїт, гострий тонзиліт, гострий фарінготрахеобронхіт, гострий фарингіт, лімфаденіт, що підтверджується записами лікарів від 26.09.2013 року, від 11.01.2014 року, від 09.06.2014 року, від 16.07.2014 року, від 22.09.2014 року, від 29.09.2014 року, від 09.10.2014 року, від 13.10.2014 року, від 17.10.2014 року, від 20.12.2014 року, від 27.02.2015 року, від 21.04.2015 року, від 23.04.2015 року, від 23.04.2015 року, від 13.06.2015 року, від 26.06.2015 року, від 04.12.2015 року, від 04.09.2015 року, від 05.09.2015 року, від 08.09.2015 року, від 26.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 30.09.2015 року, від 03.10.2015 року, від 02.12.2015 року, від 10.12.2015 року, від 17.12.2015 року, від 28.12.2015 року, від 27.01.2016 року, від 05.02.2016 року, від 25.02.2016 року, від 02.03.2016 року, від 12.03.2016 року, від 21.03.2016 року, від 25.04.2016 року, від 05.05.2016 року, від 10.05.2016 року, від 15.05.2016 року, від 21.06.2016 року, від 01.07.2016 року, від 18.09.2016 року, від 15.11.2016 року, від 18.11.2016 року.

Також ОСОБА_4 згідно із записами в амбулаторній карті від 22.10.2014 року взята на «Д» облік, від 03.02.2016 року встановлено синдром функціонального абдомінального болю, записом дитячого гастроентеролога від 02.02.2016 року -функціональний розлад біліарного тракту по біліарному типу, записом логопеда від 15.12.2015 року - функціональну дислалію (розлад мовлення), записом невропотолога від 03.10.2016 року - міотонічний синдром.

Згідно із висновком УЗД від 24.01.2016 року у ОСОБА_4 було виявлено ехопризнаки дискінезії жовчного міхура по гіпомоторному типу.

Крім того, у ОСОБА_4 було виявлено плоско-вальгусну деформацію стоп, що підтверджується довідкою лікаря ортопеда-травматолога МЦ «Медикал екслюзив» від 03.02.2016 року.На виконання рекомендацій лікарів позивач понесла витрати витрати на придбання медичної техніки.

Актами ПП «Стоматологічний центр «Металокераміка» від 06.03.2016 року №8, від 22.10.2016 року №36 підтверджено наявність захворювання на карієс та його лікування.

Консультативними висновками МЦ «Діасервіс» від 02.12.2016 року та від 06.12.2016 року також підтверджується захворювання ОСОБА_4 на ГРВІ, фаринготрахеїт, лімфоденіт та призначення відповідного лікування.

Довідками Лікарської консультативної комісії №1 Центру первинної медико-санитарної допомоги Марїнського району №46, №49, №79 встановлена потреба дитини у домашньому догляді з 09.06.2014 року по 09.06.2017 року.

Вказаним вище підтверджується наявність особливих обставин, повязаних із станом здоровя дитини та підстави для стягнення додаткових витрат на дитину.

На підтвердження понесених додаткових витрат на утримання дитини, повязаних із її хворобами, а саме їх лікуванням та проведенням обстежень, позивач суду надала відповідні фіскальні та товарні чеки, акти проведених робіт, результати лабароторних досліджень та їх вартість на загальну суму 88078,79 грн.

У судовому засіданні та у письмових поясненнях позивач вказувала, що деякі розрахункові документи, надані нею у вигляді товарних чеків, оскільки фіскальні чеки за спливом часу втрачають свою функцію зі зберігання інформації у звязку із впливом навколишнього середовища (світло, механічні пошкодження), що простежувалось на оригіналах фіскальних чеків, наданих у судовому засіданні 24.04.2017 р. Також деякі фіскальні чеки містили інформацію лише по групам товарів, без зазначення конкретного медичного препарату, тому позивач запитувала в аптеках ще й товарні чеки.

Крім того, у звязку із проведенням антитерористичної операції у відповідних районах були перебої у постачанні електроенергії, тому надати їй фіскальний чек в аптеках можливості не було.

Усі чеки були надані суду в оригиналі та були дослідженні на відповідній стадії судового процесу.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкт господарювання зобовязаний видавати особі, яка отримує послугу, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

При цьому положеннями статті 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

У звязку з наведеним, товарні чеки, надані позивачем на підтвердження витрат, є розрахунковими документами та належним і допустимим доказом по справі.

Крім того, час придбання препаратів відповідає часу встановлення захврювань, а їх перелік відповідає наведеним у рекомендованому лікуванні.

За час розгляду справи по суті а ні відповідач, а ні його представник не надали суду письмових пояснень, доказів, будь-яких клопотань/заяв (окрім заяв про відкладення розгляду справи), тобто свого обовязку щодо доказування, передбаченого ст. 60 ЦПК України не виконали.

Також а ні відповідач, а ні його представник не надали суду заперечень на докази та доводи, якими обґрунтовує свій позов ОСОБА_1

У відповідності до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Положеннями ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а «розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини».

З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законних підставах та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування 1/2 частини понесених нею витрат на обстеження, лікувння та оздоровлення дитини у сумі 44039 грн. 40 коп. (88078,79/2), та щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1909,46 грн., починаючи з дня звернення із позовом до суду до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути понесені ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. та оплати правової допомоги у сумі 1400,00 грн. у звязку з наступним.

Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ № 10 від 17.10.14 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження суми витрат на правову допомогу суду були надані копія договору про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару, а саме: платіжне доручення ПАТ КБ «Приватбанк» та розрахунок витрат за правову допомогу на 1400,00 грн.

Відповідно до граничного розміру компенсації, встановленого ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з 01.01.2017 року він складає 640,00 грн. за 1 годину.

Сума у 1400,00 грн. відповідає сумі граничної компенсації за 2 години 12 хвилин правової допомоги.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 141, 180, 185 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Леонідовичана на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 44039,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1909, 46 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правової допомоги у сумі 1400,00 грн. та судового збору у сумі 551,20 грн. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 24.04.17 року