Справа № 600/947/16-ц
Справа № 2/600/171/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: судді Гриновець О.Б.

секретар Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Козівківської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок після смерті спадкодавця за законом,-

в с т а н о в и в:

21.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Козівківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Козівка по вул.Бічна 14, Козівського району Тернопільської області.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його матірю ОСОБА_6 було збудовано житловий будинок (колгоспний двір) по вул.Бічна 14 в с.Козівка. 22.02.1988 року було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, що належить до колгоспного двору та складається з 6-ти членів. 01.06.1989 року ОСОБА_6 померла. Вказує, що вступив в управління та керування спадковим майном, проте приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу видав йому відмову розяснення щодо оформлення спадкового майна, що належить колгоспному двору. На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати його власником житлового будинку в с. Козівка по вул. Бічна 14 Козівського району.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_7 не з'явився, проте подав заяву, згідно якої позов підтримує повністю, просить його задовольнити та слухати справу без його участі та участі позивача без застосування технічних засобів (а.с.35).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, проте подали заяви, згідно яких позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять справу розглядати за їх відсутності (а.с.14, 37-42).

Представник Козівківської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутності (а.с.33).

Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 як голові колгоспного двору 22.02.1988 року було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок по вул.Бічна 14 в с.Козівка. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався з 5 (пяти) членів (а.с.19).

Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року, виданої Козівківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 24.10.2016 року №379, членами колгоспного двору були ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.20).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 то кожному із них фактично належить 1/5 частина колгоспного двору.

Оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 позовні вимоги визнали, а тому відповідно від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовились на користь ОСОБА_1.

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.347 ЦПК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Враховуючи, що позивачу належить 1/5 частина колишнього колгоспного двору в с.Козівка по вул.Бічна 14, Козівського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Бічна 14 с. Козівка Козівського району Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Козівка по вул.Бічна 14 Козівського району Тернопільської області

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець