Справа 237/268/17
Номер провадження 2/237/697/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.17 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Готовщиковій Т.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46732,27 грн., з яких: 4318,45 грн. заборгованість за кредитом; 36512,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2201,54 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Ухвалою суду від 13.04.2017 року явка представника позивача була визнана обовязковою, проте в судові засідання, призначені на 16.05.2017 року та 12.06.2016 року представник позивача не зявився.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково та пояснила, що ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», передбачено мораторій на виконання договірних зобовязань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями. Крім того, оскільки відповідач проживає в м. Красногоровка, яка відноситься до території, на якій проводиться антитерористична операція, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, яка перебуває на диспансерному обліку в лікарні. В теперішній час відповідач не працює, перебування на обліку в центрі зайнятості не призвело до надходження роботи. На підставі викладеного просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Також подала до суду розрахунок заборгованості, згідно якого її дійсна заборгованість становить 8019,95 грн.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до укладеного договору б/н від 16.02.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затв. наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами банку, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією iз сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Одночасно пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 1.1.2.3 Правил користування платіжною карткою.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем (арк.справи 35) за кредитним договором, ОСОБА_2 станом на 30.10.2016 року має заборгованість за користування кредитом в розмірі 46732,27 грн., з яких: 4318,45 грн. заборгованість за кредитом; 36512,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2201,54 грн. - штраф (процентна складова).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідач дійсно отримала в ПАТ «КБ «Приватбанк» банківську картку із використанням умов кредитування. Відповідач визнала в судовому засіданні, що користувалась кредитними грошовими коштами з карти, але в подальшому не змогла повернути кредитні кошти, у звязку із чим утворилась заборгованість.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості позивача (арк. справи 3-5) прострочена заборгованість почала утворюватись з квітня травня 2013 року.

При цьому, відповідно до довідки умов кредитування (арк. справи 7) відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 3% в місяць, тобто 36% річних. Жодних доказів, що вказана відсоткова ставка змінювалась протягом 2013 2016 років, позивачем не надано.

За таких умов за період з квітня 2013 року (час виникнення простроченої заборгованості) до грудня 2016 року (час подання позову) строк нарахування відсотків складає 44 місяці. Із розрахунку 3% річних в місяць, загальна сукупність відсотків річних за вказаний період складає: 3% * 44 місяці = 132% річних.

Заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4318,45 грн. відповідачем не оспорювалась в судовому засіданні, тому суд вважає цю обставину доведеною на підставі приписів ст.. 61 ЦПК України.

Таким чином, загальна сукупність нарахованих відсотків річних за період з квітня 2013 року до грудня 2016 року складає 4318,45 грн. * 132% = 5700,35 грн.

Розмір відсотків в сумі 36512,28 грн., що викладений у розрахунку позивача (арк.справи 3-5) не обґрунтований жодними доказами та суперечить існуючим в матеріалах справи іншим доказам. Додатково суд зазначає, що розмір відсотків в сумі 36512,28 скаладає відповідно до математичної формули визначення відсотків складає: 36512,28 грн. / 4318,45 грн * 100% = 845,49% річних за весь період нарахування. Навіть за умови розрахунку такого обсягу відсотків за весь період дії кредитного ліміту, тобто з моменту укладання договору, а саме з 2012 року, середньорічний рівень відсоткової ставки, що має бути застосований позивачем у своїх розрахунках для обґрунтування суми відсотків річних у розмірі 36512,28 грн., складає не менше 211% річних за 1 календарний рік, що повністю спростовується як відомостями з самого розрахунку позивача так і іншими матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає необхідним вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4318,45 грн. задовольнити в повному обсязі, а вимоги про стягнення відсотків річних задовольнити частково в розмірі 5700,35 грн., виходячи з річної відсоткової ставки у розмірі 36% річних, оскільки сума відсотків річних в розмірі 36512,28 позивачем не доведена належними доказами. При цьому суд зауважує, що позивач двічі проігнорував Ухвалу суду від 13.04.2017 року щодо обовязкової явки представника до суду, у звязку із чим справа судом розглядається за наявними доказами.

Щодо вимог позивача про стягнення пені та штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і борони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Статтею 2 зазначеного закону передбачено мораторій на виконання договірних зобовязань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями. Так, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними та іншими договірними зобовязаннями. Так, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями. Так, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно листа юридичного департаменту Національного Банку України від 05.12.2014 року № 18/112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО», адресованого банкам України, останній містить інформацію про обовязкове застосування банками України приписів ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та те що, що банки мають встановлювати місце проживання клієнта фізичної особи на основі даних, зазначених в поданих клієнтом офіційних документах або засвідчених в установленому порядку їх копій.

Оскільки відповідач проживає в м. Красногорівка, яке відноситься до території, де проводиться антитерористична операція, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафних санкцій відмовити.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені в розмірі 21,44% від загального обсягу позовних вимог, таким чином, судові витрати присуджуються пропорційно, тобто в розмірі 343,04 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором б/н від 16.02.2012 року у розмірі 10018 (десять тисяч вісімнадцять) грн. 80 коп., з яких: 4318,45 грн. заборгованість за кредитом, 5700,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судовий збір у розмірі 343 (триста сорок три) грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Дата документу 12.06.2017