Дата документу 12.12.2017
Справа № 334/4331/17
Провадження № 2/334/2571/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав.

Позивачка та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина від народження проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач дитину не відвідує, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої дитини, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Надала заяву щодо слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі свідоцтвом про народження батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є - мати: ОСОБА_1; батько: ОСОБА_3.

Відповідно до довідок про реєстрацію дитина зареєстрована разом із матір'ю.

Згідно з листом дошкільного навального закладу №161 «Сніжинка» батько дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 дошкільний заклад не відвідує.

Відповідно до листа спортивного гуртка Запорізької обласної федерації Таеквон-до, який відвідує ОСОБА_3, приводить останнього мати ОСОБА_1

Батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що підтверджується побутовою характеристикою, довідкою з ДНЗ.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №05/01-25/1220 від 11.12.2017 року).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини,; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними і обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному у обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.М. Гнатюк