Номер провадження: 22-ц/785/3499/17
Номер справи місцевого суду: 520/8581/16-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року,-

встановила:

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25.03.2013 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 отримала 1 079 055 грн., з яких ОСОБА_5 передала відповідачу 279 755 грн., а ОСОБА_2 предала відповідачу 799 300 грн. , кінцевим строком повернення до 25.07.2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4 по погашенню позики, в той же день між сторонами, був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56, 7 кв.м.

Позивач посилалася на те, що відповідач свої зобов'язання по погашенню позики не виконала внаслідок чого виникла заборгованість.

Позивач, остаточно просила звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; зазначити загальний розмір суми стягнення за рахунок предмета іпотеки у сумі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., який складається з суми позики в розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних в сумі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп.; до укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) передати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_1 в її управління; визначити початкову ціну квартири АДРЕСА_1, для її подальшої реалізації в розмірі 1 408 214 (один мільйон чотириста вісім тисяч двісті чотирнадцять) грн.; виселить всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Заочне рішення ухвалено у відсутності відповідача ОСОБА_4

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Зазначено загальний розмір суми стягнення за рахунок предмета іпотеки у сумі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., який складається з суми позики в розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних в сумі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп.

До укладення договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) передати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_1 в її управління.

Визначено початкову ціну квартири АДРЕСА_1, для її подальшої реалізації в розмірі 1 408 214 (один мільйон чотириста вісім тисяч двісті чотирнадцять) гривень.

Висилено всіх мешканців з квартири № АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду змінити на « Звернути стягнення на предмет іпотеки- квартиру АДРЕСА_1 за початковою ціною (реальною ринковою вартістю предмета іпотеки) яка буде визначена експертом відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» на день ухвалення рішення суду».

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 набула права на звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки ОСОБА_4 свої зобов'зання за договором позики не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2 129 859 грн.

Проте, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2013 року між ОСОБА_5, ОСОБА_2 (позикодавці) та ОСОБА_4 (позикоотримувач) був укладений нотаріально посвідчений договір , за умовами якого ОСОБА_4 отримала кошти у розмірі 1 079 055 гривень, що еквівалентно - 135 000 доларів США по курсу НБУ (100 доларів США - 799, 30 гривень 25.03.2013 року), з яких ОСОБА_5 передав 279 755 гривень, що еквівалентно 35 000 доларів США по курсу НБУ (100 доларів США - 799,30 гривень 25.03.2013 року) та ОСОБА_2 передала 799 300 гривень, що еквівалентно 100 000 доларів США по курсу НБУ (100 доларів США - 799, 30 гривень 25.03.2013 року) (а.с.15).

Отримані кошти ,за договором позики ОСОБА_4 зобов'язалася повернути до двадцять п'ятого липня дві тисячі тринадцятого року .

У відповідності до п. 3 договору позики , за домовленістю сторін позика ця вважається безпроцентною.

Відповідно до пункту 7 договору позики сторони погодили, що у разі, якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до п.8 договору позики сторони передбачили право звернення стягнення за рішенням суду.

На забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4 по погашенню позики, в той же день між сторонами був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56, 7 кв.м.(а.с.16).

Відповідно до п.3 договору іпотеки сторони визначили вартість предмету іпотеки у розмірі 1 408 214 грн.

Відповідно до п.16 договору іпотеки сторони передбачили, що у разі невиконання ОСОБА_4 у строк до 25.07.2013 року зобов'язання, сторони домовилися про те, що звернення стягнення та реалізація заставленого майна у разі звернення стягнення на нього може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку».

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

20 серпня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги (цесія), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1965 (а.с.8).

Відповідно до умов вказаного договору Цедент - ОСОБА_5 передає, а Цесіонарій - ОСОБА_2 приймає право вимоги за Договором позики від 25 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 639, в частині де Позикодавцем є Цедент, а боржником - ОСОБА_3.

Пунктом 2 даного Договору встановлено, що сума за Договором позики складає 279 755 гривень.

Згідно до п. 4 Договору, відступлення права вимоги за Договором позики розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право вимоги за основним зобов'язанням по поверненню позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання по поверненню позики не виконала, станом на 26.07.2016 р. Виникла заборгованість у розмірі 2 129 859, 21 гривень, з яких: 1 079 055 гривень - сума основного боргу; 97 292, 33 гривень - сума 3 % річних ; 953 511, 88 гривень - сума індексу інфляцій , що підтверджується розрахунком заборгованості , з яким ОСОБА_4 погодилася та в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржила.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.ст. 12, 33,38 Закону України «Про іпотеку» та роз'ясненя п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо невірного визначення судом першої інстанції початкової ціни предмета іпотеки , оскільки відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються : загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

В судовому засіданні колегії суддів ,представником ОСОБА_2-ОСОБА_5 наданий звіт від 02.10.2017 року про проведення незалежної оцінки трьохкімнатної квартири № АДРЕСА_1, відповідно до якого ринкова вартість зазначеної квартири становить 3 501 362 грн.

Матеріали справи не містять докази незгоди відповідача ОСОБА_4 з зазначеною вартістю спірної квартири.

Таким чином, початкова ціна спірної квартири ,яка підлягає застосуванні при зверненні стягнення на зазначену квартиру становить 3 501 362 грн.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців зі спірної квартири слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги ,якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовну вимогу ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_1 всіх мешканців квартири , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем не визначено та не конкретизовано коло всіх мешканців квартири, до яких позов не пред'явлений та матеріали справи не містять дотримання позивачем вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Рішення суду в цій частині позовних вимог не оскаржено проте, колегія суддів відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України виходить за межі доводів апеляційної скарги .

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців квартири не підлягають задоволенню з вищенаведених колегією суддів підстав.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду ОСОБА_4 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення .

Керуючись, ст.ст.303,п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, 314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2016 року- скасувати і ухвалити нове .

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 25.03.2013 року, яка станом на 26.07.2016 року становить у розмірі 2 129 859 (два мільйона сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп., що складається з заборгованості за договором позики у розмірі 1 079 055 (один мільйон сімдесят дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн., 3% річних у розмірі 97 292 (дев'яносто сім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 33 коп. та інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 953 511 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88 коп. , звернути стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 112,0 кв.м., житловою - 56,7 кв.м.,яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2009 року , шляхом надання ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) права на укладання договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 112,0 кв.м., у тому числі житловою - 56,7 кв.м. на користь будь-яких осіб у відповідності до процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 3 501 362 (три мільйона п'ятсот одна тисяча триста шістдесят дві ) грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 890 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова