Справа № 2-265/2010
Провадження № 22-ц/779/959/2017
Головуючий у 1 інстанції Бондаренко Г.Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.,

суддів Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретар Возняк В.Д.,

з участю: прокурора Ворох А.В.

представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Тлумацького району в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Тисменицького відділення № 7327 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Тлумацького районного суду від 17 грудня 2010 року,-

в с т а н о в и л а :

у березні 2010 року прокурор Тлумацького району звернувся до суду в інтересах ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Тисменицького відділення № 7327 з даним позовом, посилаючись на те, що 13.12.2007 між банком та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 523, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 50 000 грн зі сплатою 24 % річних строком остаточного повернення 13.12.2010. Вказаний договір забезпечений порукою: ОСОБА_5 згідно договору поруки № 523-1 від 13.12.2007 та ОСОБА_6 згідно договору поруки від 523-2 від 13.12.2007. Збільшивши позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 30.11.2010 на загальну суму 108 706,86 грн.

Рішенням Тлумацького районного суду від 17 грудня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Тисменицького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк залишок основного боргу 47 077,32 грн, несплачених відсотків 31 083,83 грн, пені 30545,71 грн, а всього 108 706,86 грн. Вирішено питання стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що згідно п. 8.1 кредитний договір діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами зобовязання, тобто строк основного зобовязання не встановлений. 13.12.2007 ОСОБА_6 уклав з ВАТ «Державний ощадний банк України» договір поруки № 523-2, за умовами якого він зобовязався перед кредитором відповідати по зобовязанням ОСОБА_4, що випливають з кредитного договору № 523 від 13.12.2007 про повернення суми кредиту з процентами до 13 грудня 2010 року. Згідно п. 4.2 договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань по кредитному договору не предявить вимоги до поручителя. При цьому жодним пунктом договору поруки не передбачено строк його дії. На думку апелянта, у разі не встановлення кредитором строку виконання основного зобовязання, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України однорічний строк підлягає обрахуванню з дати укладення договору поруки, тобто з 13.12.2007, тому порука припиняється за умови, якщо кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Оскільки кредитний договір було укладено 13.12.2007, а позивач звернувся до суду з позовом про дострокове погашення заборгованості за кредитом 29.03.2010, то в силу ст. 559 ЦК України він мав право звернутись протягом одного року з дня укладення договору поруки, тобто до 13.12.2008. Крім того, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення вказано, що заборгованість по кредиту станом на 15.02.2007 складає 85 698,92 грн, однак згідно резолютивної частини цього рішення стягнуто солідарно з відповідачів 108 706,86 грн без відповідних мотивів. Тому просить оскаржуване рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, представник ПАТ «Державний Ощадний банк України» і прокурор доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 грудня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 523, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 50 000 грн зі сплатою 24 % річних строком остаточного повернення 13.12.2010. Вказаний договір забезпечений порукою: ОСОБА_5 згідно договору поруки № 523-1 від 13.12.2007 та ОСОБА_6 згідно договору поруки від 523-2 від 13.12.2007. Станом на 15.02.2010 року позичальник допустив заборгованість в сумі 85 697,92, а саме: залишок непогашеного кредиту 47077,32 грн, несплачених відсотків 22 571,18 грн, пеня 16 049,42 грн.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 прострочив сплату кредиту та процентів за його користування. Оскільки ОСОБА_5, ОСОБА_6 як поручителі є солідарними боржниками, то суд дійшов вірного висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, яка з урахуванням збільшених позовних вимог складає: залишок основного боргу 47 077,32 грн, несплачених відсотків 31 083,83 грн, пені 30 545,71 грн, а всього 108 706,86 грн.

При цьому судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, зокрема статей 553, 554, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, та процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК).

Укладений 13 грудня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_4 кредитний договір № 523 про отримання кредиту в сумі 50 000 грн зі сплатою 24 % річних строком остаточного повернення 13.12.2010, забезпечений порукою: ОСОБА_5 (договір поруки № 523-1 від 13.12.2007) та ОСОБА_6 (договір поруки від 523-2 від 13.12.2007).

Позичальник неналежно виконував взяті зобовязання за кредитним договором. Внаслідок несплати прострочених та поточних платежів, станом на 30.11.2010 залишок невиконаних зобовязань складає: залишок основного боргу 47 077,32 грн, несплачених відсотків 31 083,83 грн, пені 30545,71 грн, а всього 108 706,86 грн (а.с. 99).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

29 березня 2010 року прокурор в інтересах ВАТ «Державний Ощадний банк України» звернувся з позовом до позичальника ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_6 про дострокове стягнення суми заборгованості за вказаним кредитним договором, в пункті 1.2 якого визначено строк остаточного повернення кредиту не пізніше 13 грудня 2010 року. Інших вимог дострокового повернення усієї суми заборгованості до 29.03.2010 (часу звернення до суду) банк до позичальника та поручителів не пред'являв.

Судові повістки та копії процесуальних документів, в тому числі заяву про збільшення позовних вимог, ОСОБА_6 отримав особисто (а. с. 27, 35, 43, 47, 64, 104).

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 ЦПК України). Будь-яких заяв, клопотань, заперечень щодо позову ОСОБА_6 під час розгляду справи не заявляв.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Звернувшись 29.03.2010 безпосередньо до суду з позовом до позичальника і поручителів, в тому числі до ОСОБА_6, позивач у даній справі передбачений статтею 559 ЦК України шестимісячний строк, який міг би бути підставою для припинення поруки, не пропустив.

Не є обґрунтованими й доводи апеляційної скарги про припинення поруки у звязку з тим, що кредитор не пред'явив позову до ОСОБА_6 протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, у кредитному договорі встановлений строк виконання основного зобов'язання - 13 грудня 2010 року.

Згідно п. 1.1 договору поруки № 523-2 від 13.12.2007 ОСОБА_6 зобовязався перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю (п. 3.2 договору поруки).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 цього договору порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором, а також, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань по кредитному договору № 523 від 13.12.2007 не предявить вимог до поручителя.

За змістом статті 559 ЦК України строк для пред'явлення вимог до поручителя може бути різної тривалості: 6 місяців - для зобов'язань з визначеним строком виконання та 1 рік - для зобов'язань, строк виконання яких не визначений або визначений моментом пред'явлення вимоги; його закінчення є підставою для припинення поруки.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, колегія суддів не вбачає підстав для відмови в позові за відсутністю у кредитора права вимагати стягнення боргу з поручителя, що припинилося у зв'язку з його спливом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необгрунтування судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суми заборгованості по кредиту у розмірі 108 706,86 грн, то з матеріалів справи вбачається, що 02.12.2010 суд першої інстанції прийняв заяву про збільшення розміру позовних вимог до вказаної суми (а. с. 99), яка й стягнута згідно резолютивної частини судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч. 2 ст. 308 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, правильно застосував правові норми і ухвалив законне й обгрунтоване рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про задоволення позову, тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_9