Справа № 456/2699/17
Провадження № 2/456/1713/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" жовтня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ковалишин Н. І.

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації грошового зобовязання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до відповідача про стягнення суми індексації грошового зобовязання в розмірі 3% річних в розмірі 6748.19грн. та 1500.00 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.09.2014 року вирішено стягнути з відповідача в її користь 10 000 гривень заподіяної їй моральної шкоди. З цієї суми відповідачем було сплачено у вересні 2015 року 500,00 гривень та у жовтні 2015 року 200,00 гривень, що підтверджується довідкою Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУДПС. Оскільки відповідач ухиляється від виконання рішення суду, то позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму індексації грошового зобовязання за вироком суду та 3 % річних, що становить 6748,19 гривень, а також витрати на правову допомогу в сумі 1500 гривень, а всього 8248,19 гривень.

У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, чим є, зокрема, завдання моральної шкоди (частина 2 пункт 3 вказаної статті), а відповідно до частини 5 цієї норми цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України невиконання або неналежне виконання зобовязання є порушенням зобов'язання.

Згідно ст.ст.611 ч.1 п.4, 614 ч.1, 623 ЦК України у разі порушення зобов'язання відшкодування моральної шкоди настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини і має відшкодувати завдані цим збитки від знецінення та інфляції. Цивільна відповідальність виступає як засіб спонукання, стимулювання боржника добровільно виконати свій обов'язок.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України з боржника, що прострочив виконання грошового зобовязання, підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно частини 1 тієї ж норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Верховний Суд України переглядаючи справу про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання вироку в частині задоволення цивільного позову про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди, зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України (справа 6-113цс 14). Верховний Суд України дійшов до висновку, що за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних й тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з вищенаведених вимог процесуального права, суд приймає до уваги правовий висновок Верховного Суду України по справі № 6-113цс 14 та, виходячи з вищенаведених обставин справи, доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання обґрунтовані виходячи з наступного.

Відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.09.2014 року з відповідача в користь позивачки стягнуто 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Згідно довідки Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУДПС від 21.08.2017р. №09-408/14410 відповідачем було сплачено у вересні 2015 року 500,00 гривень та у жовтні 2015 року 200,00 гривень.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка в редакції що діяла до 01 січня 2016 року) та 103 відсотка (з 01 січня 2016 року).

Розрахунок інфляційних втрат розраховується за наступною формулою:

Збитки від інфляції = (сума боргу*індекс інфляції)/100 % - сума боргу.

2014 рік:

жовтень (10 000*102,4) / 100 - 10 000 =240,0 грн.; листопад (10 000*101,9) /100 - 10 000 =190,0 грн.; грудень (10 000*103,0) / 100 - 10 000 = 300,0 грн., а всього 730,0 грн.;

2015 рік:

Січень (10 000*103,1) / 100 - 10 000 = 310,0 грн.; лютий (10 000*105,3) / 100 - 10 000

= 530,0 грн.; березень (10 000*110,8) / 100 - 10 000 = 1080,0 грн.; квітень (10 000*114,0) / 100 - 10 000 = 1400,0 грн.; травень (10 000*102,2)/ 100 - 10 000 = 220,0 грн.;

у червні, липні, серпні поріг інфляції не перевищував 101 %, тому інфляційних втрат

не було;

у вересні відповідач сплатив 500 грн.;

вересень (9 500*102,3) / 100 - 9 500 = 218,50грн.;

у жовтні відповідач сплатив 200 грн;

жовтень (9 300*102,0) / 100 - 9 300 = 186,00 грн.; грудень (9300*103,0) / 100 - 9 300 = 279,00, а всього 4223,50 грн.

2016 рік: 9 300*112,4 річних/100 9300 = 1153,20 грн., а всього 6 106,70 гривень.

Визначаючи 3% річних за період з 10.10.2014 року по 31.12.2016 року, застосовується формула: сума боргу помножена на кількість днів прострочки х 3% : 365 : 100., що становить 641,49 грн. виходячи з наступного: і

За період з 10.10.2014 року по 01.09.2015 року 327 днів.

10 000*327*3/365/100=268,77 грн.

01.09.2015 року сплачено 500,00 грн.

За період з 02.09.2015р. по 01.10.2015р. - 30 днів

9500*30*3/365/100=23,40 грн. , -

01.10.2015 р. сплачено 200 грн.

Заперіод з 02.10.2015 р. по 31.12.2016р .- 457 днів 9300*457*3/365/100=349,32

Відтак індексая грошового зобовязання за вироком суду та 3 % річних становлять 6748,19 грн. (6 106,70+641,49).

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. У ст.1 цього Законузазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й пов'язана зі складанням позовної заяви, наданням усних консультацій, ознайомленням з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою.

Виходячи з аналізу ст.ст.84 та 88 ЦПК України та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Зокрема у ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічні положення викладено у Правилах адвокатської етики. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення.

Відповідно до акту виконаних робіт (надання правової допомоги) від 04.09.2017р. адвокатом ябуренковою Н.Г., яка надала позивачці послуги з підготовки позовної заяви, витрачено часу: одна година на ознайомлення з матеріалами справи, надання усної консультації - 500 грн.; написання цивільного позову дві години 1000 грн., загальна вартість робіт 1500 грн.

При розрахунку враховано розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн., 40% - становить 551,2 грн.

Відтак, проаналізувавши вищезазначений акт виконаних робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 29 від 04.09.2017р. суд, застосовуючи принцип розумності та справедливості, прийшов висновку, що він відповідає фактичним затратам, зокрема кількості відпрацьованого адвокатом часу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки 1500 грн. витрат на правову допомогу

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Окрім того у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 640,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 індексацію грошового зобовязання за вироком суду та 3 % річних, що становить 6748,19 ( шість тисяч сімсот сорок вісім ) грн.19 коп. на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1500.00 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 640.00 (шістсот сорок) грн.00коп. судових витрат на користь держави.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку: до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення до Стрийського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Львівської області в загальному порядку.

Суддя: ОСОБА_3