Справа № 346/2896/17
Провадження № 2/346/1500/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі -

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Маким`юк М.А.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених на лікування і поховання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом, в якому пояснила, що 10 жовтня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_5, який хворів тривалий час. Догляд за чоловіком позивачка здійснювала самостійно та виключно за свій рахунок проводила його лікування. Від першого шлюбу , у померлого чоловіка є повнолітня працездатна дочка - ОСОБА_3 ( відповідачка в даній справі), яка участі у витратах на лікування , а в подальшому похованні батька, не приймала. Після смерті ОСОБА_5, відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок № 2 по вул. В. Антоновича в м. Коломия та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд в м. Коломия по вул. Галечко, 103 . Його спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках є позивачка і відповідачка - ОСОБА_3 Після реалізації сторонами спадкового права , позивачка запропонувала відповідачці відшкодувати половину вартості , понесених нею витрат на лікування та поховання чоловіка батька відповідачки , на що отримала відмову. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь половину вартості витрат, понесених нею на лікування та поховання ОСОБА_5 в сумі 53 083 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Відповідачка та її представник позовні вимоги заперечили в повному обсязі, вказали, що всі суми на своє лікування виплачував померлий чоловік позивачки, який працював і мав свої збереження, відповідно позивачка не має жодного відношення до оплачених витрат на лікування померлого чоловіка,оскільки є пенсіонеркою і не працювала. Крім цього, вказують, що позивачка отримала відшкодування частини коштів з лікувальної установи після смерті чоловіка, про що свідчить представлена відповідь з лікувальної установи. Так, само вказує, що коли ховали батька , то позивачка вказувала, що буде самостійно оплачувати поховання, відповідно вона придбала вінок і не повинна сплачувати витрати на поховання. Просить у позовних вимогах відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки ,представника позивачки, відповідачки,представника відповідачки, приходить до наступних висновків.

24 листопада 1989 року між позивачкою та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, актовий запис 682. За час перебування в шлюбі,вони в червні 2004 року придбали будинковолодіння, розташоване в м. Коломия по вул. В.Антоновича, 2, де проживали однією сім`єю.

В грудні 1998 року чоловік позивачки був госпіталізований до реабілітаційно-кардіологічної лікарні в Польщі з діагнозом: ішемічна хвороба серця після перенесеного інфаркту попередньої стінки міокарда, де проведено операцію та рекомендовано подальше лікування в місці проживання під наглядом районного кардіологічного диспансеру. Із вказаного часу, ОСОБА_5 перебував під наглядом лікарів-кардіологів, а в 2006 році стан його здоров`я значно погіршився, що зумовило до систематичного стаціонарного лікування та постійного догляду за хворим. А в 2007 році отримав інвалідність III групи загального захворювання.(а.с. 7-16).

14 вересня 2015 року ОСОБА_5 поступив до кардіологічного відділення Коломийської ЦРЛ із гострим повторним інфарктом міокарда і знаходився там на лікуванні до 24.09.2015р. (а.с.8-9). 24.09.2015 року в ТзОВ «Сімед груп» було проведено коронарографію, за даними якої вставлено багатосудинне ураження коронарних артерій , критичний стеноз стовбуру лівої коронарної артерії. Хворий був рекомендований до хірургічного лікування в терміновому порядку за невідкладними показами. 8 жовтня 2015 року проведено хірургічне втручання. В післяопераційний період стан хворого був дуже важкий і 10.10.2015 р. ОСОБА_5 помер (а.с.6,7). Лікування чоловіка позивачки було довготривалим та потребувало значних фінансових затрат, підтвердження яких збереглися у позивачки, копії яких приєднані до позовної заяви (а.с.17-25).

Позивачка здійснювала догляд за своїм чоловіком , проводила його лікування і поховання.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить житловий будинок № 2 по вул. В. Антоновича в м. Коломия та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м. Коломия по вул. Галечко, 103. Його спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках є позивачка і відповідачка повнолітня працездатна дочка - ОСОБА_3 (а.с.29-30), які своє право реалізували згідно чинного законодавства.

На думку позивачки відповідачка в даній справі участі у витратах на лікування, а в подальшому похованні батька не приймала. До суду відповідачка не представила жодного документу,який би підтверджував факт приймання її участі в лікуванні свого батька за його життя,хоча така можливість у неї була.

У відповідності з ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Таким чином, обовязок щодо відшкодування витрат законодавець покладає на всіх спадкоємців.

Однак, як вбачається з представлених позивачкою документів та, враховуючи заперечення відповідачки, суд не може взяти до уваги ряд квитанцій. Так, у відповідності до відповіді від ТзОВ «Сімед груп» на лікування померлого було витрачено 90740 грн,а після смерті ОСОБА_5 позивачці було повернуто 23494 грн., таким чином вартість медичних послуг ,наданих ТзОВ «Сімед груп» складає 67246 грн., з чим позивачка погодилась в судовому засіданні (а.с.75).

Так само суд не може погодитись з квитанціями на суму 185,25 грн., де затерта дата її видруку (а.с.17), на суму 58 грн., яка дописана (а.с.18), на суму 138 грн.79 коп., 359 грн.08 коп., 144 грн. 34 коп. (а.с.19,21), оскільки в них зазначений інший покупець , а також квитанція на суму 233 грн.02 коп., за якою придбано ліки 12.11.2015 року після смерті ОСОБА_5 і з квитанції (копії якої є на а.с.18 та а.с.77 ) на суму 632 грн. 23 коп. слід відняти вартість прокладок на суму 64 грн. 72 коп. Крім цього, суд, за погодженням з сторонами, з вартості вінків (а.с.28) віднімає 200 грн.- вартість одного вінка, який відповідачка придбала на поховання померлого за власний кошт, з чим погодилась позивачка в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку ,що загальна сума, яка була сплачена позивачкою на лікування та поховання померлого чоловіка становить 67246 грн. (оплачені медичні послуги в ТзоВ «Сімед груп» з врахуванням відшкодованої суми), квитанції на суму 677,07 грн.,64,60 грн.,208,40 грн. (а.с.17), квитанції на суму 158.53 грн.,567,71 грн. (632.23грн.-64.72грн.),155,91 грн., 152,40 грн. (а.с.19), 322,57 грн., 328,11 грн.,317,32 грн (а.с.20), 586,26грн., 147,78 грн. (а.с.21), 113,94 грн.,165,18 грн. (а.с.22), 510 грн. (а.с.24), квитанції на поховання 472,24 грн. (а.с.26), накладні на суму 1050 грн. та 3450 грн. (а.с.27), 1650 грн. згідно товарного чеку (а.с.28) за мінусом вартості 1 вінка ,всього 78343 грн. 82 коп. Половина з зазначеної суми становить 39139 грн. 55 коп.

Щодо вказання відповідачкою та її представником про те, що її померлий батько заробляв кошти і відповідно саме він оплачував лікування, то суд зауважує, що позивачка та померлий жили однією сім`єю, вели спільне господарство, як вбачається з матеріалів справи вели спільний бюджет, та придбавали нерухоме майно. Таким чином, за любих обставин померлий та позивачка були однією родиною, відповідно кошти сплачувались з одного родинного спільного бюджету, незалежно від того яка з сторін працювала чи не працювала, що відповідає ст.3 Сімейного кодексу України. Відповідачка в судовому засіданні не змогла надати суду документів, які б спростовували, що позивачка та її померлий чоловік не проживали однією сім`єю. Так само, твердження відповідачки, що вона також своїми коштами допомагала померлому батькові, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, на пропозицію суду надати такі документи, відповідачка цього не зробила.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку,що витрати , зазначені в позові , були необхідними задля рятування життя ОСОБА_5 ,а також на його поховання, і згідно чинного законодавства позивачка має право на компенсацію їх половини. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову підставність позовних вимог, та необхідність їх часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.16,1232 ЦК України, ст.3 СК України та керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаціний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 половину вартості витрат, понесених нею на лікування та поховання ОСОБА_5 ,що становить 39139 грн. 55 коп., в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Веселов В. М.