Справа № 393/527/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Новгородка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вимогою встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 травня 1993 року площею 1, 00 га для ведення особистого підсобного господарства на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням виконавчого комітету Тімірязєвської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області від 19 лютого 1993 року було передано йому у власність земельну ділянку площею 1,00 га для ведення особистого підсобного господарства на території Тімірязєвської сільської ради в межах землекористування радгоспу імені Тімірязєва Вознесенського району Миколаївської області. На підставі вищезгаданого рішення йому було видано державний акт на право приватної власності на землю за № 46 від 29.05.1993 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Вознесенському району Миколаївської області від 18.09.2017 року № 336/140-17. В державному акті на право приватної власності на землю від 29 травня 1993 року помилково його по батькові вказали «Георгійович», згідно відомостей свідоцтва про народження та паспорта його по батькові «Григорович».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала, наполягала на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Кіровоградської області (куди увійшла Тімірязєвська сільська рада), сільський голова ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просив справу розглянути без їх представника. Заперечень проти заяви не має.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що заявник ОСОБА_2 її зять, який у 1990 роках працював завідувачем будинку культури Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району. Вона працювала разом з ним у будинку культури. У 1993 році, працівникам будинку культури виділялися у приватну власність по 1 га землі для ведення особистого підсобного господарства, про що надавалися державні акти. ОСОБА_2 також отримав державний акт на 1 га землі. Батька заявника звали Григорій, але всі називали його «Жора».

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що її дядько ОСОБА_2, працював завідувачем будинку культури Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району разом з її матірю. Їй відомо, що працівники будинку культури отримали державні акти на землю площею 1 га. Батька ОСОБА_2, звали Григорій.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія паспорту ЕО 486380). Згідно довідки виданої начальником відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 336/140-17 від 18.09.2017 року, ОСОБА_2 отримав державний акт зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 46 від 29.05.1993 року, для ведення особистого підсобного господарства в межах території Тімірязєвської сільської ради Миколаївської області. Згідно копії державного акту від 29 травня 1993 року вбачається, що він виданий ОСОБА_7. Тобто на час оформлення зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку заявник не звернув уваги на правильність написання свого по батькові в документі. ОСОБА_7 помилка в державному акті перешкоджає йому використовувати власність на власний розсуд.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 29 травня 1993 року згідно якого передано у власність земельну ділянку площею 1, 00 га для ведення особистого підсобного господарства на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та таких доказів суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.222, ст.234, п.6 ч.1 ст.256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 29 травня 1993 року згідно якого передано у власність земельну ділянку площею 1, 00 гектарів для ведення особистого підсобного господарства на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.222 ЦПК України, копію повного судового рішення направити представнику заінтересованої особи, так як він брав участь у справі, але не був присутній у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, протягом двох днів з дня його складання або за зверненням сторони безпосередньо в суд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК