Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1755/17 Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І. Н.В.
Є.У. № 318/2988/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про втсановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна та розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд встановити факт проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 2000 до 07.12.2013року, визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя житловий будинок та земельну ділянку, поділити спільно набуте майно і розірвати шлюб, укладений 07.12.2013 року.

Ухвалою судді Камянсько-Дніпровського районного суду від 30 грудня 2016 року позовна заява залишена без руху і позивачеві надано 5-денний строк для усунення її недоліків сплати судового збору.

Ухвало цього ж суду від 25 січня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали суду від 25 січня 2017 року ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, виходив із того, що остання не усунула недоліків позову у встановлений судом строк, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він суперечить наданим документам, не узгоджується з нормами процесуального права.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 30 грудня 2016 року суддя посилається на те, що предметом спору являється обєкт нерухомості і автомобіль, точна ринкова вартість яких позивачем не зазначена, судовий збір сплачений в недостатньому розмірі. Позивачеві запропоновано в пятиденний строк провести експертизу для визначення ринкової вартості садиби і автомобіля і сплатити судовий збір.

Повертаючи позовну, суддя зазначив, що у наданий строк недоліки позовної заяви усунуті не були.

Проте, наведені судом мотиви для залишення позову без руху, а, відповідно, і повернення позовної заяви, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 122 ЦПК передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначила у позовній заяві вартість спірного майна за цінами на час його придбання.

Визнавши ціну позову такою, що не відповідає ринковій вартості майна, суддя на порушення вищевказаних вимог закону без попереднього визначення розміру судового збору вважав, що висновок експертної установи про ринкову вартість садиби і автомобіля мають бути додані позивачем до позовної заяви, і судовий збір сплачений виходячи із ринкової вартості предметів спору.

Крім того, повертаючи позовну заяву, суддя не звернув уваги на те, що позов предявлено у грудні 2016 року, а тому розмір мінімальної заробітної плати визначається за законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява була подана до суду.

За таких обставин, достатніх підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_5 неподаною та для повернення її позивачу суддя не мав, а постановлена з цього питання ухвала не відповідає вимогам процесуального закону.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.307,312 п.1 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року по цій справі скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: