Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., ЖуравельВ.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в порядку регресу, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 5 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ НАСК «Оранта») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_4 укладено поліс обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності, предметом якого було страхування транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1. 21 жовтня 2011 року о 17 год. відповідач, керуючи вказаним автомобілем по АДРЕСА_1 порушуючи вимоги п.10.1 Правил дорожнього рухуУкраїни, не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався зліва від нього в попутному напрямку, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 8 листопада 2011 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 350 грн. Рішенням господарського суду м. Києва від 10 вересня 2012 року з позивача стягнуто на користь ПАТ «СК «Країна» відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 9 155 грн 33 коп.

Враховуючи викладене, ВАТ НАСК «Оранта» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 155 грн 33 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 5 грудня 2016 року, позов ВАТ НАСК «Оранта» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ НАСК «Оранта» в порядку регресу 9 155 грн 33 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в особі представника - ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ НАСК «Оранта», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшли до правильного висновку про те, що у страховика ВАТ НАСК «Оранта» виникло право регресної вимоги до страхувальника ОСОБА_4, оскільки останній не повідомив позивача про страховий випадок.

Доводи касаційної скарги про те, що спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» (суброгація) є безпідставними, оскільки правові наслідки виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування (суброгація) та виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (регрес) є різними.

Крім того, при регресі перебіг строку позовної давності обчислюється з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Відповідно до платіжного доручення від 13 грудня 2012 року ВАТ НАСК «Оранта» сплатило на користь ПАТ СК «Країна» виплачене страхове відшкодування, а з вказаним позовом звернулося у грудні 2014 року, тому строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, не пропущено.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 5 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

В.І. Журавель