Рішення

Іменем України

Справа № 712/11492/17

Провадження № 2/712/2636/17

25 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ларіси Іванівни про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2014р. надала у борг відповідачці на підставі договору позики 11 000 доларів США для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 та подальшого продажу позивачці, а відповідачка зобов'язалась у випадку неможливості продажу з будь-яких причин повернути отримані кошти не пізніше 18.09.2015 року. До даного часу відповідач в порушення договірних зобов'язань не повернула отримані у боргу кошти та не здійснила реєстрацію свого права власності на квартиру. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 11 000 доларів США, що еквівалентно 281 930 грн. (згідно курсу НБУ станом на 15.08.2017р.), судові витрати покласти на відповідачку.

В судове засідання позивачка не з"явилась, у наданій суду заяві просила розглянути справу без її участі, позов повністю підтримала, просила його задоволити, надала оригінал боргового документа в підтвердження позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з запереченнями до суду не звертався.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Встановлено, що 08.09.2014р. між сторонами укладено Договір позики, згідно п.1 якого ОСОБА_2 (позичальник) взяла у позику від ОСОБА_1 (позикодавець) кошти в сумі 11 000 дол. США. Сторони погодили, що вказана сума позики необхідна позичальнику для вирішення питання, пов"язаного із оформленням документів на квартиру №10 у житловому будинку №15 за адресою: вул.Невського у м.Черкаси із подальшим продажем позичальником даної квартири на користь позикодавця.

Відповідно до п.3 Договору позики від 08.09.2014р. позичальник зобовязується належним чином оформити документи на квартиру та здійснити відчуження даної квартири не пізніше 08.09.2015року. У разі неможливості з будь-яких причин, не залежних від сторін даного договору, здійснити продаж позичальником даної квартири на користь позикодавця, позичальник зобов"язується повернути надану їй суму позики не пізніше 18.09.2015року.

До даного часу відповідач в порушення договірних зобов'язань не повернула отримані у борг кошти та не здійснила реєстрацію свого права власності на квартиру.

Також згідно п.11 договору позики доказом повернення коштів є відповідна розписка, яка складається позикодавцем та надається позичальнику або відповідний договір купівлі-продажу (або інший правочин) вказаної квартири.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, доказів повернення коштів в розмірі 11000 дол. США у встановлений договором позики строк, відповідачка суду не надала, так само як не надала розписки позичальника про повернення коштів чи правочину про відчуження вказаної квартири на користь позивачки.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач своїм підписом у Договорі позики від 08.09.2014р. підтвердив свою згоду на умови договору і прийняв на себе зобов'язання щодо їх виконання. Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Судом встановлено, що відповідачем був підписаний договір позики як борговий документ, що підтверджує прийняття позичальником відповідних зобов'язань.

Оригінал боргового документа знаходиться у позикодавця, що свідчить про невиконання позичальником умов договору позики (відповідно до статті 360-7 ЦПК України Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2012 р. № 6-24цс12 сформульовано обов'язкові для всіх судів України відповідні правові позиції).

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обгрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного сторонами договору позики, тому до стягнення з відповідача підлягають кошти в розмірі 11 000 доларів США, що еквівалентно 281 930 грн. (згідно курсу НБУ станом на 15.08.2017р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи норму ч.3 статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 2 819 грн. 30 коп. підлягає до стягнення з відповідачки в дохід держави.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст., 16, 190, 526, 527,530, 611, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Ларіси Іванівни на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 11000 дол. США, що еквівалентно 281 930 грн. (згідно курсу НБУ станом на 15.08.2017р.).

Стягнути з ОСОБА_2 Ларіси Іванівни в дохід держави 2819,30 грн. витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з моменту проголошення, відповідачем у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: