АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

Не погодився із вказаним судовим рішенням позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій він посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що арешт накладений постановою державного виконавця в процесі виконання вироку в частині конфіскації майна засудженого, може бути знятий рішенням суду в порядку цивільного судочинства на підставі положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла 05.11.2014). Виходячи з вищевказаного апелянт вважає, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Справа № 758/3781/17
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/7483/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив про її задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення, причини неявки суду не повідомили, тому враховуючи положення ст. 303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Що виникають із цивільних житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття17, далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 2; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні порушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним слід виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовом, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, за змістом вказаної статті із позовом про зняття арешту з майна може звернутися особа, яка не є стороною провадження. Відповідно, сторони виконавчого провадження мають діяти виходячи з процесуальних норм, на підставі яких був виданий виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зняття арешту, який був накладений постановою державного виконавця 26.09.2014 при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-35 виданого 14.04.2011 Деснянським районним судом м. Києва про конфіскацію на користь держави всього майна, яке є особистою власністю засудженого ОСОБА_1 Тобто виконавчого листа виданого в порядку КПК України.

Позивач не вказує про порушення його цивільного права, а вказує про порушення порядку накладення арешту в ході виконання вироку, в зв'язку з цим просить про його скасування. Тому у правовідносинах, що є предметом спору не вбачається цивільно-правового характеру, що унеможливлює розгляд справи в порядку ЦПК України.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: