АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6849/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Колдіна О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані»,3-ті особи: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про припинення дій,примусове виконання обов'язку в натурі,відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Крим Петролеум Компані» і 19 жовтня 2009 року був незаконно звільнений із займаної посади. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2011 року з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 182 092 грн.,яке перебуває на примусовому виконанні.

Посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний був виплатити йому вказану суму заробітної плати з розноскою цієї суми помісячно з листопада 2009 року по травень 2011 року і внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для нарахування пенсії,але цього не було вчинено,просив зобов'язати відповідача виплатити страхові внески відповідно до суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 182 092 грн. з розноскою вказаної суми помісячно за вказаний період та внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для нарахування пенсії,стягнути пенсійні видатки у розмірі 20 000 грн.,що є його пенсійними втратами з грудня 2014 року по березень 2015 року за час затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для своєчасного нарахування пенсії, зобов'язати сплатити страхові внески відповідно до суми заробітку за жовтень 2009 року в розмірі 25237 грн.62 коп.,за квітень 2010 року в розмірі 4869 грн. 40 коп. за червень 2011 року в розмірі 10 000 грн. із заробітної плати,що виплачена згідно з вказаним рішенням суду.

Крім того зазначає, що не виконанням вказаних обов'язків відповідачем йому спричинена моральна шкода у відшкодування якої просить стягнути 144 000 грн..

Просив також ухвалити додаткове рішення про його право на страховий стаж за період вимушеного прогулу і пенсійного нарахування з розноскою вказаної суми помісячно за вказаний період та внести до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для нарахування пенсії

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ,посилаючись на незаконність рішення,просить його скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати ТОВ «Крим Петролеум Компані» сплатити страхові внески за час вимушеного прогулу з листопада 2009 року по травень 2011 року та здати помісячні персоніфіковані звіти в Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва за місцем реєстрації товариства для своєчасного нарахування пенсії , стягнути пенсійні видатки у розмірі 20 000 грн.,що є його пенсійними втратами з грудня 2014 року по березень 2015 року за час затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для своєчасного нарахування пенсії, зобов'язати сплатити страхові внески відповідно до суми заробітку за жовтень 2009 року в розмірі 25237 грн.62 коп.,за квітень 2010 року в розмірі 4869 грн..40 коп. за червень 2011 року в розмірі 10 000 грн. із заробітної плати,що виплачена згідно вказаного рішення суду, стягнути з відповідача на його користь 144 000 грн. у відшкодування моральної шкоди,

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб,що з'явилися в судове засідання,обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що позивач отримує пенсійне забезпечення та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Згідно з листом Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва від 10 червня 2015 року, за матеріалами пенсійної справипозивача страховий стаж за період з листопада 2009 по травень 2011 року підтверджено внесками організації «Крим Петролеум Компані» лише за листопад 2009 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2про спонукання до вчинення певних дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволені частково. Стягнуто з ТОВ «Крим Петролеум Компані» на його користь 182 092 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5 000 грн. моральної шкоди.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що наказом від 19 жовтня 2009 року було розірвано трудовий договір ОСОБА_2. з ТОВ «Крим Петролеум Компані», позивача було звільнено з роботи з 20 жовтня 2009 року відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Наказом від 19 березня 2010року внесені зміни до цього наказу про розірвання трудового договору від 19 жовтня 2009року в частині дати звільнення, яка змінена на 14 листопада 2009 року. Трудову книжку та наказ про звільнення позивач отримав у судовому засіданні 10 травня 2011 року.

Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня квітня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Крим Петролеум Компані» про зобов'язання припинити дії та стягнення моральної шкоди встановлено, що позивач з 5 травня 2009 року працював у ТОВ «Крим Петролеум Компані», а 28 липня 2011 року сторони уклали додаткову угоду №2 до трудового договору від 5 травня 2009 року про умови його розірвання та проведення розрахунків, з якої вбачається, що ТОВ «Крим Петролеум Компані» та ОСОБА_2 домовилися про припинення контракту за взаємною згодою з 31 липня 2011 року. На виконання цієї угоди відповідач видав позивачу дублікат трудової книжки з внесенням запису погодженої сторонами підстави звільнення за п. 1 ст.36 КЗпП України та сплатив 306 000 грн, шляхом перерахування їх на картковий рахунок ОСОБА_2.Усуму зазначеної виплати увійшли грошові кошти присуджені за рішенням суду, компенсація за невикористану відпустку - 14 077,16 грн, середня зарплата за один місяць - 10 000 грн, додаткова сума - 96 684,75 грн. При цьому ОСОБА_2засвідчив, що більше не існує ніяких заборгованостей ТОВ «Крим Петролеум Компані» перед ним.

В листі від 23 жовтня 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я Генерального директора ТОВ «Крим Петролеум Компані» повідомлено, що банк зарахував грошові кошти на картковий рахунок працівника ОСОБА_2 (спеціальний картковий рахунок НОМЕР_1) згідно з даними вказаними у зарплатній відомості №22 від 02.08.2011 року на суму 306 000 грн, а також надано копію відомостей нарахування заробітної плати (а.с.45,46).

Згідноз додатковоою угодою № 2 до трудового договору від 5 травня 2009 року, роботодавець за власний рахунок сплачує усі податки, загальнообов'язкові збори, пов'язані з виплатою вищевказаної суми 306 000 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,що обрані позивачем способи захисту не відповідають вимогам трудового законодавства,положенням ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не спрямовані на відновлення його прав на зарахування періоду вимушеного прогулу до страхового стажу. Також позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача в цій частині,з врахуванням того,що середній заробіток за час вимушеного прогулу не нарахований відповідачем,а сума зазначеного заробітку не стягнута відповідно до судового рішення.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись,оскільки він не ґрунтується на вимогах закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами та обставинах справи.

Як зазначено вище листом від 23 жовтня 2012 року ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» повідомив Генерального директора ТОВ «Крим Петролеум Компані» про зарахування коштів на картковий рахунок працівника ОСОБА_2 (спеціальний картковий рахунок НОМЕР_1 ) згідно з даними вказаними у зарплатній відомості №22 від 2 серпня 2011 року на суму 306000 грн., а також надано копію відомостей нарахування заробітної плати у розмірі 25 234,62 грн. за жовтень 2010 року, 4869,40 грн.за квітень 2010 року та 10 000 грн. за червень 2011 р. (т.1 а.с.45,46,71).

ОСОБА_2 також визнав, що в суму 306000 грн.,яку він отримав, увійшла сума середнього заробітку, стягнута за судовим рішенням і дану обставину не заперечує відповідач.

Зазначене спростовує висновок суду про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не нарахований відповідачем, а сума зазначеного заробітку не стягнута відповідно до судового рішення.

В позовній заяві позивач зазначав, що ТОВ «Крим Петролеум Компані» не виконало всі умови додаткової угоди № 2 до Трудового договору від 5 травня 2009 року та не перерахувало необхідні обов'язкові платежі як з суми 182092 грн. за період з листопада 2009 року по травень 2011 року так і з заробітної плати,виплаченої у розмірі 25 234,62 грн. за жовтень 2010 року, 4869,40 грн.за квітень 2010 року та 10 000 грн. за червень 2011 року.

Стверджуючи зворотне та зазначаючи про перерахування обов'язкових платежів з вказаної суми у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», представник відповідача надав банківські виписки за період 28 липня 2011 - 2 серпня 2011 року.

Разом з тим вказані копії банківських виписок не підтверджують фактичне перерахування, сплату страхових платежів відповідачем відповідно до вимог ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року,який набрав чинності з 01 січня 2011 року , за період з грудня 2009 року по травень 2011 року,а також з нарахованої та сплаченої заробітної плати у розмірі 25 234,62 грн. за жовтень 2010 року, 4869,40грн.за квітень 2010 року та 10 000 грн. за червень 2011 року (т.1 а.с.183-184).

Дана обставина підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва від 10 червня 2015 року, за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2,з якого вбачається,що страховий стаж за період з листопада 2009 року по травень 2011 року підтверджено внесками ТОВ «Крим Петролеум Компані» лише за листопад 2009 року і таким чином стаж позивача за вказаний період складає 1 місяць (т.1 а.с.112).

Інформація про застраховану особу, яка підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, міститься в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Джерелом формування Державного реєстру є відомості, що надходять від платників. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено внески, подаються роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 від 8 липня 2010 року , яким визначається порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 7 цього Закону для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів) та інших осіб, які отримують заробітну плату (доход) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Таким чином, якщо працівнику згідно рішення суду, нараховано середню заробітну плату за вимушений прогул за періоди до 2011 року, після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», то такі суми відображаються в місяці нарахування.

Персоніфікованими відомостями про застраховану особу ОСОБА_2,наданими Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва підтверджується перерахування ТОВ «Крим Петролеум Компані» страхових внесків за 2009 рік лише за одинадцять місяців,тобто по грудень місяць,за 2010 рік відсутні відповідні перерахування і за 2011 рік здійснено перерахування страхових внесків лише за липень місяць ( т.1 а.с.65).

За таких обставин,колегія суддів вважає,що відповідачем не виконані зобов'язання,передбачені ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування» та не перераховані необхідні обов'язкові платежі як з суми 182092 грн. за період з грудня 2009 року по травень 2011 року,стягнутої та виплаченої на користь позивача за рішенням суду так і з заробітної плати,виплаченої у розмірі 25 234,62 грн. за жовтень 2010 року, 4869,40грн.за квітень 2010 року та 10 000 грн. за червень 2011 року.

В зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання пенсійних нарахувань із заробітної плати,яка була йому нарахована та сплачена відповідачем за вказані періоди і воно повинно бути захищено в судовому порядку шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в порядку передбаченого абз.2 ч.2 ст.7 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»від 8 липня 2010 року.

З огляду на вимоги ст..237-1 КЗпП України, роз'яснення Верховного Суду України в п.13 Постанови Пленуму №4 від 31.03.1995 року із відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, колегія суддів вважає, що внаслідок порушення вказаних прав позивача з боку відповідача позивач зазнав моральних страждань за вказаних вище обставин, втратив нормальні життєві зв'язки та вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя, в зв'язку з чим він має право на відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням характеру та обсягу вказаних страждань позивача, їх тривалістю, обставин за яких він зазнав моральну шкоду, колегія суддів вважає за необхідне у відшкодування моральної шкоди позивача стягнути з відповідача 2000 грн.

Разом з тим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 20 000 грн. не отриманої частини пенсії в грудні 2014 року, січні, лютому та березні 2015 року в результаті затримки внесення коштів до системи персоніфікованого обліку Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві не підлягають до задоволення,оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вимог.

Аналізуючи встановлені обставин, вимоги закону,які регулюють правовідносини,що виникли між сторонами,колегія суддів вважає безпідставним висновок суд першої інстанції про те,що обрані позивачем способи захисту своїх прав не відповідають вимогам трудового законодавства та ЗУ» Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не спрямовані на відновлення його прав,а відтак неможна вважати таке рішення законним та обґрунтованим , тому його належить скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Керуючись ст..ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в порядку передбаченого абз.2 ч.2 ст.7 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464VI від 8 липня 2010 року на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 182092 грн. за період з грудня 2009 року по травень 2011 року,стягнутої за рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2011 року з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» на користь ОСОБА_2,на суму заробітної плати ОСОБА_2 за жовтень 2009 року в розмірі 25 237,62 грн.,за квітень 2010 року в розмірі 4869,40 грн.,за червень 2011 року в розмірі 10 000 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Петролеум Компані» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2758,94 грн..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -