Справа № 682/2701/16-ц
Провадження № 2/682/71/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай , визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 року, визнання права спільної часткової власності на 1/2 частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", СФГ "Лан", на 1/2 частку земельної частки (праю) з земель колективної власності ССГ "Нива",

в и р і ш и в

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай , визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 року, визнання права спільної часткової власності на 1/2 частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", СФГ "Лан", на 1/2 частку земельної частки (паю) з земель колективної власності ССГ "Нива".

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 грн судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Справа № 682/2701/16-ц

Провадження № 2/682/71/2017

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай , визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 року, визнання права спільної часткової власності на 1/2 частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", СФГ "Лан", на 1/2 частку земельної частки (праю) з земель колективної власності ССГ "Нива",

в с т а н о в и в

11.11.2016 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_3 Славутського району хмельницької області та на 1/2 частку земельної частки (паю) в розмірі 2,82 ум.кад.га із земель спілки селянських господарств "Нива" в с. Головлі Славутського району Хмельницької області, як на спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

20.02.2017 р ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить встановлити факт прийняття ним спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 видане ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 р видане державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області ОСОБА_5 на ім"я ОСОБА_2 р/№ 657 та визнати право спільної часткової власності на 1/2 частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", СФГ "Лан" (майновий сертифікат), що знаходиться в с. Головлі Славутського району Хмельницької області в розмірі 1452 грн або 0,08 відсотків та на 1/2 частину земельної частки (праю) в розмірі 2,82 ум.кад.га з земель колективної власності ССГ "Нива", належної ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0103312 виданого згідно з рішенням Славутської райдержадміністрації від 16.10.1996 р № 235-р, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області за № 56.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р померла його мати -ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Він є спадкоємцем майна ОСОБА_4 першої черги за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спадкових правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті матері, він спільно з батьком похоронив її, упорядкував оселю в АДРЕСА_3 Славутського району Хмельницької області, де він спільно проживав із спадкодавцем. Він обробляв земельну ділянку біля будинку, вів господарство, утримував та доглядав нерухоме майно, належне померлій, користувався її речами і документами. Вказані дії, на його думку, свідчать про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном та підтверджують факт прийняття ним спадщини після смерті матері. Вважає також, що спадщину після смерті матері прийняв також батько - ОСОБА_6, який після смерті матері залишився проживати у належному їм будинку. Користувався спільними речами. 09 лютого 2016 р він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Нотаріус йому відмовила у зв'язку з відсутністю відомостей, що свідчать про факт прийняття ним спадщини. Тому він просить встановити факт прийняття спадщини після смерті матері в судовому порядку. Крім цього, ознайомившись із спадковою справою, відкритою після смерті батька - ОСОБА_6, який помер у 1999 році, йому стало відомо, що 04 березня 2002 р, тобто після смерті ОСОБА_4, Головлівською сільською радою на її ім'я було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_4, а в послідуючому - 14 березня 2006 р на цей майновий сертифікат нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на ім'я відповідачки ОСОБА_2. Вважає, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) є недійсним, так як видане після смерті особи. Крім цього, померлій ОСОБА_4 належала земельна частка (пай) в розмірі 2,82 ум.кад.га. із земель колективної власності спілки селянських господарств «Нива», що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Вважає, що оскільки він та батько - ОСОБА_6, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, то він має право на ? частку спадкового майна, що залишилось після смерті матері - ОСОБА_4 А тому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, видане ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в розмірі 2,82 ум.кад.га. із земель колективної власності спілки селянських господарств «Нива», яка належала матері - ОСОБА_4 Просить визнати за ним право спільної часткової власності на ? частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» та СФГ «Лан» вартістю 1452 грн або 0,08 відсотків, що на момент смерті належало матері - ОСОБА_4,та на ? частину земельної частки (паю) площею 2,82 ум.кад.га. із земель колективної власності спілки селянських господарств «Нива», що належав матері - ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, постійно проживали АДРЕСА_1, вели спільне господарство. У 1996 р ОСОБА_4, будучи похилого віку та за станом здоров'я потребувала сторонньої допомоги. Тому по можливості таку допомогу їй надавали діти: ОСОБА_1 (позивач), сини - ОСОБА_7, ОСОБА_8, дочка - ОСОБА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тимчасово проживали з батьками в с. Головлі, брали участь у сільськогосподарському виробництві в сільськогосподарському підприємстві с. Головлі. ОСОБА_1 був одружений, постійно проживав в м. Рівне, на вихідні приїжджав до батьків і надавав їм допомогу. Мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Належну їй частину майна фактично прийняв у спадщину батько - ОСОБА_6, який залишився проживати у будинку, що належав їм на праві спільної сумісної власності, і користуватися всім спільним сумісним майном. Тому твердження позивача про те, що він вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4 є надуманим. На випадок своєї смерті батько - ОСОБА_6 склав заповіт в користь ОСОБА_2 на все належне йому на момент смерті майно. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_2 протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - ОСОБА_6 та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі на майно, успадковане ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 На підставі викладеного просять відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник Головлівської сільської ради - сільський голова ОСОБА_9 покладається на рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та показання свідків, суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рок3у в с. Головлі Славутського району Хмельницької області (а.с.6).

На момент смерті ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а.с.59 зворот).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

За ст.. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 спадкоємці не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, спадкова справа не заведена; докази фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном (факт постійного проживання із померлою на день її смерті), які повинні були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, ОСОБА_1 не надані (а.с.10).

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що з 1995 року ОСОБА_1 допомагав доглядати за матір'ю в с. Головлі Славутського району хмельницької області: прав білизну, готував їсти, відремонтував огорожу, дах на будинку. Після смерті матері допомагав її поховати. Постійне місце проживання ОСОБА_1 в м. Рівне, але він часто приїжджав до батьків у 1995-1996 роках. Разом з батьками на той час проживали сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_1 постійно проживає в м. Рівне. До смерті матері ОСОБА_1 постійно з батьками не жив, а лише приїжджав допомагати. Після смерті матері ОСОБА_6 залишився сам, тому його до смерті доглядала дочка - ОСОБА_2

Проте, факт надання допомоги чи догляду за матір'ю у зв'язку з похилим віком чи за станом здоров'я, не може свідчити про прийняття спадщини.

З довідки-характеристики від 15.12.1999 р № 885, виданої Славутським БТІ, вбачається, що власником будинку по АДРЕСА_3 Славутського району є ОСОБА_6 (а.с.64).

З довідки виконавчого комітету Головлівської сільської ради від 22 липня 2000 р № 192 вбачається, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як єдиному і останньому члену колгоспного двору на праві особистої власності належить житловий будинок в с. Головлі (а.с.71).

З довідок Головлівської сільської ради Славутського району № 87 та № 88 вбачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 постійно проживали до дня смерті і були зареєстровані в с. Головлі Славутського району (а.с.72, 71 зворот).

З довідки СФГ «Лан», яке є правонаступником колгоспу ім. ХХ з'їзду КПРС (а.с. 190), вбачається, що у колгоспі дійсно працював ОСОБА_7 та вказано кількість відпрацьованих ним людиноднів і отриманий заробіток у 1993 р, 1994 р, 1996 р (а.с.189).

Відповідно до довідки Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 20.09.2016 р № 88, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 р склад сімї ОСОБА_4 був такий: чоловік - ОСОБА_4, 1916 р.н., вона - ОСОБА_4, 1920 р.н. Сільська рада не володіє інформацією щодо проживання у цьому господарстві ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 р (а.с.15).

З погосподарської книги по Головлівській сільській раді Славутського району за 1996-2000 р вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 в с. Головлі зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (а.с.12). Після їх смерті в господарстві зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 ствердив суду, що станом на 1996 р його постійне місце проживання було зареєстроване в АДРЕСА_2.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Із заяви про збільшення позовних вимог від 20.02.2017 р вбачається, що позивачу стало відомо про наявність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця ОСОБА_4, зокрема на майновий та земельний паї, із спадкової справи, з якою він ознайомився в ході судового розгляду. Наявність інших правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_4 не встановлено. А отже, суд знаходить безпідставним твердження позивача про те, що після смерті матері він прийняв на зберігання документи.

Наведені докази у своїй сукупності вказують на неспроможність вимог позивача ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 А отже і решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Вимоги представника відповідача про відшкодування витрат на лікування відповідачки в період розгляду справи судом є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Вимоги представника відповідача про відшкодування витрат за надання правової допомоги суд знаходить необґрунтованими, так як представник відповідача ОСОБА_3 представляв інтереси відповідачки в суді на підставі довіреності, посвідченої Житлово-комунальним підприємством «Покровське» (а.с.27). Жодних даних про надання правової допомоги відповідачу представник ОСОБА_3 суду не надавав. Наданий в судовому засіданні 19.06.2017 р Договір № 21/11/16 від 21.11.2016 р про надання юридичних послуг не підписаний сторонами та не містить вказівку про надання правової допомоги у цій справі (додається). Відповідно прибуткові касові ордери про отримання коштів від ОСОБА_2 за надані юридичні послуги за договором № 21/11/16 від 21.11.2016 р не вказують про отримання коштів за надання правової допомоги у цій справі; акти виконаних робіт відсутні. Тому суд не вбачає підстав для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу.

Щодо відшкодування відповідачу витрат на явку до суду, то відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Відповідачем надано суду квитанції АЗС про придбання бензину. Проте, серед досліджених квитанцій лише дві вказують на придбання пального в дні судового розгляду справи: чек на суму 500 грн від 19.06.2017 р та чек на суму 500 грн від 14.03.2017 р.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з позивача слід стягнути в користь відповідача понесені витрати, пов'язані з явкою до суду.

Керуючись ст..ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р, ст..ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай , визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 року, визнання права спільної часткової власності на 1/2 частку у праві власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", СФГ "Лан", на 1/2 частку земельної частки (паю) з земель колективної власності ССГ "Нива".

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 грн судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя