Провадження № 2/761/4948/2017
У Х В А Л А

03 травня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ЦНАП Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в:

27.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ЦНАП Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів поданої позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Перш за все слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. 00 коп.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто, по 640 грн. 00 коп. за кожну.

Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви має становити 1280 грн. 00 коп. (640*2).

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додано копію квитанції про сплату судового збору на суму лише 640 грн. 00 коп.

В свою чергу, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, враховуючи вищенаведені роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивачу слід надати до суду оригінал квитанції №0.0.753606236.1 від 25.04.2017 року про сплату судового збору за подання даного позову до суду на суму 640 грн. 00 коп., а також документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Також, згідно з п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, у позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, саме до вказаним ним відповідача, тобто, відсутні обставини, які б свідчили про порушення прав позивача у правовідносинах саме з вказаним відповідачем та не зазначено доказів, що підтверджують ці обставини.

У зв'язку з цим, позивачу слід чітко визначитись щодо кола осіб, які братимуть участь у розгляді справи та їх статусу.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 120 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, позивачем не додано до позовної заяви її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Таким чином, у разі виправлення недоліків, нову позовну заяву необхідно подати разом із її копіями та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників процесу.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ЦНАП Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: