Справа № 161/6624/16-ц
Провадження № 2/161/1118/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Банк» «Фінанси та кредит» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір за № Ф1-08/59350-1082, за яким останній отримав кредит в розмірі - 10739,00 доларів США зі сплатою по процентній ставці 8,00 % річних на строк до 30.09.2013 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 01.10.2008 року укладено договір поруки № 59350-1082-П, згідно якого поручитель зобовязалась відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_3

Вказує, що у звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати отриманих кредитних ресурсів банк звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів, сплату відсотків та пені.

Проте, відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитним договором та не сплатив у встановлений строк кредит, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у звязку чим, станом на 02.03.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 212632,82 грн., а саме: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1778,72 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 48176,99 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках 205,20 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 5557,88 грн.; 158897,95 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсотках.

На підставі наведеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 212632,82 грн. та понесені судові витрати по справі.

В ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідачів в користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 212632,82 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 48176,99 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках - 5557,88 грн.; 158897,95 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсотках.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали. Просили суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527,530, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

01.10.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір за № Ф1-08/59350-1082, за яким останній отримав кредит в розмірі 10739,00 доларів США зі сплатою по процентній ставці 8,00 % річних на строк до 30.09.2013 року (а.с. 5-8).

Як вбачається з копії Статуту публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» від 28 вересня 2009 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником за всіма правами та обовязками ВАТ «Банк Фінанси та Кредит».

Пунктом 2.4. договору передбачено, що позичальник є співробітником Волинської обласної дирекції філії Північно-Західне регіональне управлінняВАТ Банку Фінанси та Кредитта в разі його звільнення процентна ставка встановлюється на рівні процентної ставки по даному виду кредиту, діючої у банку на дату звільнення позичальника (а.с. 5).

Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2. кредитного договору сторони домовились про порядок повернення позичальником кредитних ресурсів: з 01.10.2008 року до 30.09.2013 року щомісяця здійснювати повернення позикової заборгованості у розмірі 178,90 доларів США згідно із графіком зниження розміру заборгованості.

Додатковою угодою № 1 від 11.02.2009 року до кредитного договору № Ф1-08/59350-1082 від 01.10.2008 року продовжено строк дії кредитного договору до 30.09.2014 року (а.с. 15 справа № 2-4238/11).

Згідно п. 3.2.1 даної додаткової угоди позичальник зобовязується щомісячно в термін з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого за цим договором становить 165,00 доларів США.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 01.10.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 59350-1082-П, відповідно до якого, остання несе солідарну відповідальність з позичальником в разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору.

П. 2.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 12, 13).

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з наданого суду розрахунком банку станом на 02.03.2016 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить суму в розмірі 212632,82 грн., а саме: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1778,72 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 48176,99 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках 205,20 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 5557,88 грн.; 158897,95 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсотках (а.с. 11-25).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 2-4238/11, 30.05.2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 з вимогами про дострокове стягнення кредиту з підстав неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.08.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10.10.2011 року, в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовив (а.с. 75-77, 102, 103 справа № 2-4238/11).

Даними судовими рішеннями встановлено, що позичальник ОСОБА_3 своєчасно щомісяця здійснював повернення кредиту та відсотків в розмірах передбачених договором та графіком погашення заборгованості.

В даній позовній заяві позивач вказує, що у звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати отриманих кредитних ресурсів, у останнього виникла прострочена заборгованість.

Як вбачається з наданих ОСОБА_3 копій квитанцій про погашення заборгованості за період з січня 2011 року по травень 2014 року (а.с. 73-91) та з червня 2014 року по жовтень 2014 року зобовязання за кредитним договором виконанні останнім належним чином та в повному обсязі (а.с. 92-101).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України).

Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

Позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами суму простроченої заборгованості за кредитним договором, на яку нараховано відсотки та пеню.

На підставі викладеного та зважаючи, що заборгованість відповідачів перед позивачем належними доказами не підтверджується, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 Цивільного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до Апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк