Провадження № 2/201/2776/2017
У Х В А Л А

17 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Вказана позовна заява надійшла до суду 14 серпня 2017 року та передана згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15 серпня 2017 року судді Ходаківському М.П.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Так, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі № 201/11661/17 (провадження № 2/201/2775/2017) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а отже у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на те, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч.2 ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя М.П. Ходаківський