Справа № 464/6001/17
пр.№ 2/464/1598/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2010 року, та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2017 року до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2010 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 400 грн. на одну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 26.06.2010 р. і до досягнення ними повноліття. На даний час старший син ОСОБА_5 досяг повноліття. У звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стягуваних з відповідача за рішенням суду аліментів недостатньою для належного утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, її матеріальний стан не дає можливості забезпечити гармонійний розвиток дитини, а тому просить збільшити розмір аліментів до 2000 грн.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає частково, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати останнього до досягнення ним повноліття.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2010 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 400 грн. на одну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 26.06.2010 р. і до досягнення ними повноліття. Встановлено, що старший син сторін, ОСОБА_4, досяг повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року до 1 грудня 2017 року встановлено в розмірі 1777 гривень, з 1 грудня 2017 року 1860 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено з поданих відповідачем матеріалів, останній не заперечує щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте, просить збільшити розмір таких до 1000 грн., оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

З огляду на вищевикладене, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також враховуючи, що утримання неповнолітнього сина потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, та визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2010 року розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення потреб дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів.

Проте, можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. позивачем не доведено. Змінюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, наявність на його утриманні малолітньої дитини, а тому, враховуючи, що обовязок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення ним повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості.

Разом з тим, вимога позивача щодо стягнення з відповідача зміненого розміру аліментів з дня подачі позовної заяви до суду задоволенню не підлягає, оскільки згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили.

Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені нею у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2010 року, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Ю. Теслюк