Справа № 357/3884/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 29.03.2016 року відповідачу надано кредит у розмірі 23295,95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та правилами, надання банківських послуг, тарифами банку складають між ним та банком договір, позичальник зобовязувався погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконав, станом на 15.12.2016 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 29449,35 грн. з нарахованими відсотками, комісією, штрафом. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказав на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в суді позов визнав частково, не заперечував щодо заборгованості за кредитом та відсотками, щодо стягнення заборгованості за пенею, комісією та стягнення штрафу, то в цій частині позову просив відмовити за його необґрунтованості, також вказав на те, що не мав можливості сплачувати кредит, оскільки тривалий час не працював за станом здоровя, на його утриманні дочка студентка, батьки похилого віку та непрацездатна дружина.

Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 29.03.2016 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надає позичальнику строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23295 грн. 95 коп. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 29.03.2016 року по 31.03.2018 року в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, що стверджується копією даної угоди.

Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти /щомісячний платіж/ в сумі 1186,73 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших платежів згідно з Умовами і правилами, дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2018 року.

В п.2.11 Генеральної угоди, яка була підписана відповідачем, передбачені наступні гарантії, а саме: відповідач підтвердив своїм підписом, що він ознайомився і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, також йому була надана для ознайомлення інформація про умови кредитування банку. Він згодний, що дана Генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між ним та банком кредитний договір.

Таким чином, підписавши Генеральну угоду, відповідач підтвердив, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах.

В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

В п.2.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення строків платежу вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1482,35 грн.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 15.12.2016 року.

Сума заборгованості згідно розрахунку складає 29 449 грн.35 коп., а саме: 21259,85 грн.- заборгованість за кредитом, 2455,20 грн.- заборгованість за процентами, 4251,95 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1482,35 грн. штраф згідно Генеральної угоди.

За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які були запропоновані банком і викладені в Генеральній угоді, Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, в тарифах банку, відповідач був ознайомлений з цими документами, погодився з ними, на що сам вказав в підписаній ним угоді, а отже договір між сторонами є укладеним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Відповідач заперечував щодо стягнення з нього пені та комісії, посилаючись на необґрунтованість розрахунку.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування комісії та пені проведено в одній колонці, а тому неможливо зрозуміти, яку суму складає пеня, а яку комісія, яким чином проведено цей розрахунок, а тому суд не має можливості навіть перевірити правильність нарахування пені.

Розрахунок заборгованості по пені та комісії суд вважає необґрунтованим, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна обґрунтувати свої вимоги та заперечення.

Що стосується нарахування позивачем штрафу, то суд виходить з наступного.

Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, яка є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Умовами укладеної між сторонами Генеральної угоди передбачено нарахування штрафу в твердій грошовій сумі -1482 грн.35 коп., що суперечить нормам ЦК України.

Крім того, доказів того, яким чином проведено розрахунок цього штрафу, за які конкретно порушення, за який період, позивачем суду не надано.

А тому вимоги позивача про стягнення штрафу суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 21259,85 грн., заборгованість за процентами в сумі 2455,20 грн., всього 23 715 грн.05 коп.

З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» в звязку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

А згідно виписки зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України Про судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 599, 610, 611, 634, 638, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.03.2016 року у розмірі 23 715 грн.05 коп., яка складається: 21 259,85 грн. заборгованісить за кредитом, 2455,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, та 1600 грн. судового збору, всього 25 315 грн.05 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_2