Провадження № 2/344/1096/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, а саме просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, накладений 05.02.2008 року за №6524244 реєстратором: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора згідно з постановою про накладення арешту на майно від 06.08.2001 року.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника та зазначено, що нотаріальна контора не може бути Відповідачем у даній справі, оскільки заборона накладена правомірно на підставі Постанови 3-Б-194 від 06.08.2001 року, складеної Прокуратурою м. Львова про накладення арешту на кв. №89 в м. Івано-Франківську по вул. Стуса, буд. №17, власником якої є ОСОБА_2

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Вироком апеляційного суду Львівської області від 22.03.2002 року знято арешт накладений на квартиру АДРЕСА_2, яка належить сімї ОСОБА_3 ( а.с.11-12).

При оформленні спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 15.10.2015 року, Позивач дізнався, що на АДРЕСА_3, яка належить йому на праві власності 05.02.2008 року за №6524244 реєстратором: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора накладено арешт на підставі постанови 3Б-194 від 06.08.2001 року Прокуратури м. Львів.

Відповідно до копії постанови про накладення арешту на майно від 06.08.2001 року, старшим слідчим слідчого відділу управління нагляду прокуратури Львівської області, розглянувши матеріали кримінальної справи №181-0086 по обвинуваченню ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за ст. ст. 93 п.п. а, і, 93 п.п. а, і КК України, в ході розслідування кримінальної справи з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна на майно обвинуваченого ОСОБА_2 накладено арешт, а саме на квартиру АДРЕСА_4. ( а.с.5)

Відповідно до листа Апеляцінйого суду Львівської області від 17.10.2016 року, 22.03.2002 року відносно ОСОБА_2 згідно з вироком апеляційного суду Львівської області, який вступив в законну силу 25.06.2002 року накладений арешт на квартиру АДРЕСА_4 знято та виключено вказаний обєкт з переліку описаного майна. Виконавчий лист №1-17 від 09.01.2003 року про зняття арешту з вищезазначеного майна був направлений у відділ ДВС Івано-Франківського МУЮ 26.03.2004 року державним виконавцем 03.04.2004 року винесено постанову про зняття арешту з квартири АДРЕСА_5, а виконавчий лист був повернутий до Апеляційного суду Львівської області. ( а.с.8)

Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 05.02.2008 року накладено арешт. Підставою обтяження послужила постанова 3Б-194, 06.08.2001 року прокуратури м. Львова по вищевказаній кримінальній справі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, житловий будинок №7 по вул. Наливайка С., м. Стебник, м. Дрогобич, Львівської області належить ОСОБА_2 на праві приватної власності ( а.с.4).

Відповідно до ст. 317 ч.1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обмежує законні права Позивача як власника квартири щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо.

Згідно з інструкції Про проведення виконавих дій №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 ЗУ Про виконавче провадження, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі:

-виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів,

-коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

За змістом ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 317,319, 572, 589 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, задоволити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, накладений 05.02.2008 року за №6524244 реєстратором: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора згідно з постановою про накладення арешту на майно від 06.08.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домбровська Г.В.