Справа № 297/2157/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рафайнівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивач звернувся в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Рафайнівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, вказавши, що вона є єдиною спадкоємцею за заповітом на будинок № 56 по вул. Миру в с. Рафайново, Берегівського району Закарпатської області, після померлої 13 квітня 2015 року ОСОБА_2. Заповіт від 30 серпня 1996 року та посвідчений секретарем Рафайнівської сільської ради не змінено і не скасовано.

Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказаний будинок, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що будинок належним чином не зареєстрований.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Рафайнівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 208, 209, 212-216, 130, 174, 197 ч.2, 218, 223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на одноквартирний (садибний) житловий будинок під № 56 по вул. Миру в с. Рафайново, Берегівського району, Закарпатської області, загальною площею 35,1 кв. м., з яких 17,3 кв.м. - житлова, 17,8 кв.м. допоміжна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3.