УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів: Гримич М.К., Маляренко А.В.,Закропивного О.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, а також просив суд звільнити його від сплати судового збору з підстав, передбачених ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_6 у звільненні від сплати судового збору та надано строк для усунення недоліків (сплати судового збору).

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_6 у звільненні від сплати судового збору та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги (сплати судового збору).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року визнано неподаною та повернуто скаржникові з підстав, передбачених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 27 грудня 2016 року про визнання неподаною апеляційної скарги та повернення її заявникові, апеляційний суд Житомирської області керувався нормами ст. ст. 212, 297 ЦПК України і виходив з того, що ОСОБА_6 не виконав вимоги ухвали апеляційного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року та не сплатив 275 грн 60 коп. судового збору.

При цьому, постановляючи вказану вище ухвалу від 08 грудня 2016 року про надання строку на усунення недоліків, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними посилання ОСОБА_6 на те, що він звільнений від сплати судового збору як споживач фінансових послуг на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Такі висновки апеляційний суд мотивував тим, що положення Закону України «Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, відносно положень Закону України «Про захист прав споживачів», є спеціальними, а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку не застосовуються, тобто скаржник не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що до спірних правовідносин положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовується, оскільки характер правовідносин між сторонами є зобов'язальним.

Колегія суддів касаційного суду вважає наведені вище висновки апеляційного суду передчасними та такими що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. При цьому ч. 2 ст. 79 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» зі змінами, внесеними Законом України від 22 травня 2015 року № 483-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Згідно із зазначеними змінами, які набули чинності 01 вересня 2015 року, статтю 5, що встановлює пільги зі сплати судового збору, викладено в новій редакції. При цьому новою редакцією зазначеної статті звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, не передбачено.

Разом із тим слід враховувати, що реалізацію споживачем права на судовий захист, складовою якого є наявність пільг щодо сплати судового збору, регулює ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас норма ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору. Тому сама по собі відсутність такої категорії осіб у встановленому в зазначеній нормі переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки вона встановлена спеціальним Законом, який гарантує реалізацію та захист їх прав.

Такий висновок узгоджується з п. 7 постанови пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати». У ньому зазначено: оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Слід враховувати, що відповідно до абз. 2 п. 6 пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» застосування передбаченої статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підстави для звільнення від сплати судового збору не обмежується розглядом справи в суді першої інстанції, оскільки статтею 13 ЦПК України споживачу гарантується апеляційне та касаційне оскарження судового рішення (рішень), прийнятого за результатами розгляду його позову.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_6 мотивовані, у тому числі, нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Судом першої інстанції характер правовідносин між сторонами у справі не встановлювався і спір по суті не вирішувався, а тому посилання апеляційного суду на зобов'язальний характер правовідносин між сторонами у справі та неможливість застосування до них положень Закону України «Про захист прав споживачів» є передчасними та такими, що суперечать вимогам ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Оспорювана в касаційному порядку ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2016 року скасувати, питання про відкриття апеляційного провадження у справі передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.В. Кафідова
Судді:М.К. Гримич О.В. Закропивний А.В. Маляренко Т.О. Писана