Справа № 415/6750/17
Провадження № 2/415/2300/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у сумісному майні подружжя належало по ? частці житлового будинку № 15 з господарськими будівлями та спорудами в м. Лисичанську Луганської області по вул. Коцюбинського , визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку № 15 з господарським будівлями та спорудами в м. Лисичанську Луганської області по вул. Коцюбинського в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 10.03.2009 року, визнати таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14 жовтня 2015 року та визнати право власності на ? частину житлового будинку № 15 з господарським будівлями та спорудами в м. Лисичанську Луганської області по вул. Коцюбинського в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14 жовтня 2015 року.

Посилається на те, що житловий будинок № 15 в м. Лисичанську Луганської області по вул.. Коцюбинського, належав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого УЖКГ Лисичанського виконкому на підставі рішення Лисичанського виконкому № 635 від 17.11.1998 року. Вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду.

10.03.2009 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеного житлового будинку. Спадкоємцями були мати позивача ОСОБА_3 дружина померлого, позивач як син померлого та його сестра ОСОБА_2- дочка померлого. Ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертався, але він фактично прийняв спадщину, бо на час смерті батька проживав разом батьками, доглядав за батьком, поховав його.

14.10.2015 року померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку 15 з господарським будівлями та спорудами по вул.. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області. 08.03.2017 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, але отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва через пропуск строку визначеного ст.. 1270 ЦК України та відсутністю документів підтверджуючих факт сумісного проживання з померлою. Оскільки мати була похилого віку з ампутацією ніг, потребувала постійного догляду, він проживав разом з нею, доглядав її, допомагав по господарству, після її смерті поховав. Після смерті батьків він користується житловим будинком, утримує його в належному стані.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не був присутнім, просив розглядати справу без його участі.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні не була присутня, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні не була присутня, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає., на спадщину не претендує.

Суд вважає можливим проводити судове засідання за відсутністю сторін та прийняти рішення на підставі наданих суду доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено наступне.

Із поданої суду заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона заявлені вимоги позивача визнає у повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності, претензій майнового характеру не має, на спадщину не претендує ( а.с.4)

Із копії паспорту позивача ОСОБА_1 ЕК726362 вбачається, що він зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.05.1983 року ( а.с.3,5-6)

Із копії паспорту ОСОБА_2 39 14 226476 вбачається, що вона є громадянкою РФ, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, р-н Кіровський, с. Журавки, вул.. Київська, б.48 ( а.с.8-9)

Із копії свідоцтва про свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 191864 вбачається, щ ОСОБА_4, помер 10.03.2009 року , про що зроблено актовий запис № 381 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 478445, 14.10.2015 року у м. Лисичанську померла ОСОБА_3 (а.с.10,11).

Із копії свідоцтва про шлюб ЯМ № 095327 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 15.08.1953 року, актовий запис № 61. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4( а.с.12)

ОСОБА_1 народився 23.05.1955 року, актовий запис № 167 в с. Леонідово Поронайського району Сахалінської області, РФ . Батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , копія свідоцтва ЯМ № 244144 ( а.с.13)

ОСОБА_7, народилась 02.08.1953 року, актовий запис № 277, в с. Леонідово Поронайського району Сахалінської області, РФ, копія свідоцтва ЯМ № 143316. Батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( а.с.14)

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-АП № 314682 , виданого 07.10.1972 року Журавською селищною радою Кіровського району Кримської області вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб 07.10.1972 року, актовий запис № 49. Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 ( а.с.15)

Із копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення Лисичанського виконкому від 12.11.1998 року № 635 будинок розташований в м. Лисичанську, вул.. Коцюбинського, 15 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності . Зареєстрований ЛКП «БТІ» право власності , у реєстровій книзі № 29 за реєстраційним номером 6937 ( а.с.16)

28.03.2017 року в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 47245382 зареєстровано повідомлення про відкриття спадкової справи ОСОБА_3 ( а.с. 21)

Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 28.03.2017 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 14.10.2015 року ОСОБА_3, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін він не подав, документально перевірити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем, немає можливості ( а.с.22)

Із довідки відділу адміністративних послуг від 23.03.2017 року № 27 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 співвласник, син, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , власник, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 11.03.2009 р. ( а.с.23)

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив , та батьки .

Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстровані шлюбі з 15.08.1953 року та їм та праві приватної власності належав будинок 15 з господарським будівлями та спорудами,розташований по вул.. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області .

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У разі ж спільної сумісної власності частки взагалі не визначаються ( ч.1 ст. 368 ЦК України), але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кимсь із співвласників, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду на п підставі ст.. 370 ч.2 ЦК України.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що кожному, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як співвласникам будинку, належало по ? частині житлового будинку 15 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дітьми ОСОБА_4, померлого 10.03.2009 року та ОСОБА_3, померлої 14.01.2015 року і як спадкоємці першої черги мають право на спадщину за законом на буд. № 15 з господарським будівлями та спорудами по вул. Коцюбинського м. Лисичанська. ОСОБА_2 на спадщину , яка залишилась після смерті батьків не претендує та не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину проживаючи разом з батьками в їх будинку, доглядав за ними, допомагав по господарству, після їх смерті поховав, продовжує проживати в будинку батьків, утримує його у належному стані. Звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримав через відмову у видачі свідоцтва, оскільки пропустив встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері та ненадання документів, підтверджуючих факт проживання разом з батьками. Не звертався з заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, крім сторін по справі, немає. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 174, 212-215,218 , 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4,кожному, належало по 1/2 частці в житловому будинку № 15 з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 15 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого 10 березня 2009 року.

Визнати ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14.10.2015 року та визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку № 15 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Коцюбинського в м. Лисичанську Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої 14 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко