РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.

за участі секретаря - Дем"яненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення 23 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її мама ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 навчається на другому курсі Полтавського базового медичного коледжу, який має закінчити 30 червня 2019 року. Відповідно до рішення суду з відповідача на утримання позивача стягувалися аліменти до досягнення нею повноліття. На даний час вона досягла повних 18 років і стягнення аліментів, які раніше були присуджені на її утримання, припинилися. Водночас позивач і на даний час потребує допомоги зі сторони відповідача, поскільки власного майна та доходів немає. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дочці.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - мати позивача, позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що самостійно оплатити навчання та всі необхідні пов"язані з цим витрати не взмозі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує невелику пенсію, не працює в зв"язку з хворобою, має на утриманні малолітнього сина і тому просив позов залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) відповідач по справі є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 є студентом денного відділення лікувальної справи Полтавського базового медичного коледжу з терміном навчання до 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою від 01 вересня 2016 року № 81 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання при умові, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із заперечення відповідача та наданих ним відповідних письмових доказів, він не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.06.2017 року, отримує невеликий дохід та у нього на утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19, 20, 23).

ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів про наявність у відповідача інших доходів та заробітку, за рахунок яких він мав би змогу надавати їй допомогу на період навчання в навчальному закладі в заявленому розмірі.

Разом з цим, відповідач є інвалідом ІІІ групи, відповідно не втратив здатність до виконання трудової діяльності, доказів протилежного суду не надав. Також не надав доказів на підтвердження перебування на його утриманні дружини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення позивачем навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16 серпня 2017 року.

Керуючись ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах суми платежу за один місяць, рішення слід допустити до негайного виконання.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 198-199 Сімейного кодексу України, ст. 10,11,60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Олексіївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Федерації, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, починаючи з 16 серпня 2017 року і до закінчення навчання - 30 червня 2019 року.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в прибуток держави в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Кваша