Справа № 226/776/17
Справа № 226/776/17
Провадження № 2/226/339/2017
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Редько Ж.Є.,
при секретарі Мітюхіній О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту постійного проживання, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, в обґрунтування якого вказав, що 09.08.2016 помер його батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав за адресою: м.Чистякове (колишнє м.Торез) Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1. В день смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з пенсійного рахунку в банку. Він та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом. Остання у нотаріальну контору щодо отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталася та відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_5 на його користь. З 21.11.2001 і на час відкриття спадщини він постійно проживав зі своїм батьком за вказаною адресою, де продовжує жити і на теперішній час. Після смерті батька він не оформляв спадщину, оскільки вважав себе особою, яка прийняла спадщину, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем та був зареєстрований за місцем мешкання останнього. Також, йому не було можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори у звязку з проведенням бойових дій на території Донецької області. З квітня 2017 року він став мешкати у м.Мирнограді Донецької області та був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. У травні 2017 року він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_5 Однак нотаріусом йому було відмовлено в цьому у звязку з тим, що ним не надано доказів про прийняття ним спадщини, у звязку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання. Тому позивач просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та пояснив, що у домовій книжці, де зафіксована його, матері та батькова реєстрація за адресою: м.Торез Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5 останнього було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою, про що проставлено штамп з позначкою ДНР. Саме це і завадило нотаріусу визнати факт його постійного проживання з батьком на час його смерті.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, підтверджує, що із заявою про прийняття спадщини не зверталася та відмовляється від неї на користь позивача.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність та про своє незаперечення проти позову.
Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що 09.08.2016 у віці 79 років помер батько позивача ОСОБА_5, який перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, та яким на праві приватної власності у рівних частинах по 1/3 належить квартира, розташована за адресою: м.Торез (на теперішній час м.Чистякове) Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1. Дані факти встановлено на підставі копій свідоцтв про смерть ОСОБА_5, про народження позивача, про шлюб померлого з відповідачем, розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло від 31.05.2005, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.06.2005 (а.с.8, 12, 13, 20, 21, 22).
Згідно записам у паспорті громадянина України серії ТТ № 368268, виданого на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, останній з 21.11.2001 зареєстрований за адресою: м.Чистякове (колишнє м.Торез) Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно записам у паспорті громадянина України серії ВЕ № 624073, виданого на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, остання з 17.11.1978 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, мікрорайон 4АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно записам у паспорті громадянина України серії ВЕ № 624243, виданого на імя померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній з 17.11.1978 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, мікрорайон 4АДРЕСА_1 (а.с.11).
Відповідач ОСОБА_1 з 10.05.2017 також взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Торез Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1, в м.Мирноград Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 10.05.2017 № НОМЕР_1 (а.с.10).
Відповідно до записів домової книги за адресою: м.Торез Донецької області, мікрорайон 4АДРЕСА_1, зареєстровані: з 17.11.1978 ОСОБА_5, який 09.08.2016 знятий з реєстрації у звязку зі смертю, з 17.11.1978 відповідач ОСОБА_2, з 21.11.2001 позивач ОСОБА_1 (а.с.16-18).
Відповідно до постанови державного нотаріуса Пятої донецької державної нотаріальної контори від 12.05.2017 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 09.08.2016, оскільки заявник у встановлений законом шестимісячний термін заяви не подав та не надав фактів, підтверджуючих прийняття спадщини (а.с.23).
Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що з заявником ОСОБА_1 він підтримує дружні стосунки, працював з ним разом в м.Торезі Донецької області у шостому ВГРЗ до моменту окупації м.Торезу. Він неодноразово був дома у ОСОБА_1 за адресою: м.Торез, м-н 4АДРЕСА_1, тому йому достовірно відомо, що заявник проживав разом зі своїми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з якими він також був знайомий. ОСОБА_5 тяжко захворів, у нього відкрилося внутрішня кровотеча. Олександр доглядав свого батька до самої смерті, який помер 09.08.2016. Іншої адреси в м.Торезі, де б міг проживати заявник, йому не відомо. Коли ОСОБА_1 одружився, його дружина перейшла жити до нього. Вони всі разом з батьками мешкали у чотирикімнатній квартирі, у тому числі і на момент смерті ОСОБА_5
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з 2014 року вона одружена з ОСОБА_1 Після одруження вона стала проживати у чоловіка разом з його батьками у чотирикімнатній квартирі за адресою: м.Торез, м-н 4АДРЕСА_1. ОСОБА_5 помер 09.08.2016. Перед смертю свекра чоловік доглядав свого батька приблизно півтора місяця, оскільки той почував себе дуже погано, потребував догляду, знаходився у лікарні. Зараз вона і чоловік мають статус тимчасово переміщених осіб з окупованої території, винаймають житло в м.Мирнограді. Але її та чоловіки особисті речі знаходяться в м.Торезі за вказаною адресою, де і є їх основне місце проживання.
Відповідно до листа Димитровської державної нотаріальної контори від 29.05.2017 на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, померлого 09.08.2016, згідно даних Інформаційної довідки зі спадкового реєстру 12.05.2017 відкрита спадкова справа № 99/2017 Пятою донецькою державною нотаріальною конторою, заповіти від імені померлого не посвідчувалися (а.с.36-40).
Відповідно до листа Пятої донецької державної нотаріальної контори від 30.05.2017 на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, померлого 09.08.2016, згідно даних Інформаційної довідки зі спадкового реєстру 12.05.2017 відкрита спадкова справа № 99/2017 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці за законом та за заповітом до нотаріальної контори не зверталися, заповіти від імені померлого не посвідчувалися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.54-55).
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними сестрами позивача та доньками померлого ОСОБА_5 і відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та про шлюб (а.с.44, 45, 49, 50).
Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно за п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Досліджені у суді докази в їх сукупності дають судові підставу вважати доведеними факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_5 09.08.2016, постійно проживав із спадкодавцем за однією адресою.
Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька.
На підставі ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту постійного проживання задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_5, померлим 09 серпня 2016 року, на час відкриття спадщини за адресою: Донецька область, м.Чистякове (колишнє м.Торез), мікрорайон 4АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2017.

Суддя Ж.Є.Редько