Справа № 340/646/16-ц
Провадження № 22-ц/779/718/2017
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Р. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Томин О.О.

секретаря Бойчука Л.М,

з участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Верховинської центральної районної лікарні про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду від 15 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

06 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Верховинської ЦРЛ про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, в обгрунтування якого зазначив, що працює на посаді завідувача господарством Верховинської ЦРЛ. Наказом головного лікаря Верховинської ЦРЛ №131 від 10.10.2016 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за неналежне виконання службових обовязків, а саме: невиконання протокольних доручень та вимог посадової інструкції. Вважає наказ незаконним, оскільки не порушував трудової дисципліни, даний наказ видано внаслідок неприязних стосунків, що склались між ним та керівником. Також оголошення догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбаченого ст.149 КЗпП України. Просив визнати незаконним та скасувати наказ №131 від 10.10.2016 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Рішенням Верховинського районного суду від 15 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення суду вимогам законності та обґрунтованості. Апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутнє пояснення, яке передувало застосуванню до нього дисциплінарного стягнення, яке у відповідності до ст. 149 КзПП України власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни. У доповідній записці та поясненні від 27.09.2016 року ним викладено головному лікарю Верховинської ЦРЛ питання, які слід вирішити для підготовки лікарні до опалювального сезону та звернуто увагу на проблеми, які потребують негайного вирішення. Також подано ряд документів, що підтверджують виконання ним протокольних доручень. Крім того, апелянт зазначив, що адміністрація не надала жодного документу, який би зафіксував факти неналежного виконання покладених на нього обовязків. Описова частина оспорюваного наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинений, є лише посилання на перелік вимог, які необхідно виконати. Крім того, з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач його не ознайомив у строк, передбачений законодавством.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути в його користь судові витрати.

Вислухавши апелянта та його представника, представника відповідача, доповідь судді, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга є необгрунтованою, виходячи з наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, в силу положень ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував закон, який їх регулює.

Задовольняючи позов суд виходив з положень ст.ст. 140,147-149 КЗпП України, встановивши відповідність наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ №131 від 10.10.2016 року вимогам трудового законодавства, прийшов до висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани проведено відповідачем обґрунтовано.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді завідувача господарством Верховинської ЦРЛ на умовах безстрокового трудового договору та здійснює свою діяльність відповідно до вимог посадової інструкції №381 від 22.08.2016 року, затвердженої головним лікарем Верховинської ЦРЛ ОСОБА_5, згідно якої завідувач господарством - це працівник, який керує господарською службою, організацією роботи цієї служби, розвитком матеріально технічної бази, дотримання правил технічної експлуатації та підпорядковується безпосередньо головному лікарю ЦРЛ. (а.с.17-21)

Відповідно до п.2.1 Інструкції завідувач господарством забезпечує ефективне виконання закріплених за ним напрямів діяльності закладу.

Пунктами 4.1, 4.5.- 4.7 інструкції передбачено, що завідувач господарством несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією інструкцією обовязків та (або) невикористання наданих прав, неналежне виконання посадових обовязків, недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежного та цивільного захисту Верховинської ЦРЛ, за невиконання або неналежне виконання розпоряджень головного лікаря.

З протокольного доручення №25 від 05 вересня 2016 року встановлено, що завідувачу господарством ОСОБА_2 на оперативній нараді під розписку було доручено до кінця дня почистити всі колодязі із водозабором, викачати каналізацію біля лабораторії, відремонтувати піч в тубкабінеті, почистити котел в терапії (а.с. 22).

Протокольним дорученням №27 від 19 вересня 2016 року, яким йому повторно було доручено відремонтувати піч в тубкабінеті та зобов'язано розробити графік роботи працівників по закачці води, вимести комени в інфекційному відділенні, зробити заземлення в операційній та надати дані по наявності і кількості вогнегасників по всіх закладах охорони здоровя району (а.с.23)

Протокольним дорученням від 22 вересня 2016 року завідувачу господарством було доручено під особистий підпис до кінця дня 22 вересня 2016 року розробити систему роздільного сміттєзбирання та ввести в дію з 26.09.2016 року із щоденним контролем за виконанням (а.с.24).

26 вересня 2016 року на робочій нараді з працівниками господарської служби районної лікарні з участю головного лікаря заслухано питання про роботу служби та про підготовку лікарні до опалювального сезону. Відповідно до протоколу цієї наради №4 встановлено, що робота завгосподарством ОСОБА_2Ю є незадовільною, порушено терміни підготовки установи до опалювального сезону, не виконуються вимоги посадової інструкції, не усуваються проблеми, які виникають в процесі роботи Верховинської ЦРЛ в господарській частині, працівники господарської служби висловлюють небажання працювати під керівництвом ОСОБА_2 За допущені порушення рекомендовано притягнути завідувача господарством до відповідальності (а.с.47).

10 жовтня 2016 року наказом головного лікаря Верховинської ЦРЛ ОСОБА_6 № 131 на завідувача господарством ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання ним своїх службових обовязків, а саме: невиконання станом на 07.10.2016 року протокольних доручень №25 від 05.09.2016 року, №27 від 19.09.2016 року, протокольного доручення від 22.09.2016 року та посадової інструкції (а.с. 4 ).

Як зазначено в наказі підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення було невиконання протокольних доручень та порушення вимог посадової інструкції.

З протоколу оперативної наради №30 від 17 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 під розписку знову було доручено виконати ті організаційні роботи, які доручалась згідно протокольних доручень від 19.09.25016 року та 22.09.2016 року, зокрема ввести в дію систему роздільного сміттєзбирання та надати графік роботи працівників господарської служби для забезпечення безперебійного водопостачання води з резервного джерела (а.с.37).

Факт неналежного виконання позивачем доручень керівника установи підтверджується також його доповідною запискою №8 від 23 вересня 2016 року на імя головного лікаря, в якій він вказує на те, що роботи ним не виконані з різних причин, зокрема з причини ігнорування іншими працівниками його вказівок(а.с. 46).

Із доповідної і пояснення №9 від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 вбачається, що дійсно ним не в повному обсязі виконано роботи щодо підготовки Верховинської ЦРЛ до опалювального сезону, зокрема не всі каналізаційні колодязі почищено, не складено графіки роботи працівників господарської служби Верховинської ЦРЛ. (а.с.48).

Зі змісту наказу №131 від 10 жовтня 2016 року встановлено, що підставою для накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани стало те, що ним допущено неналежне виконання службових обов'язків відповідно до посадової інструкції, а зокрема те, що він станом на 07.10.2016 року не виконав протокольні доручення №25 від 05.09.2016 року, №27 від 19.09.2016 року та від 22.09.2016 року щодо розробки графіку роботи працівників господарської частини по закачуванню води, ремонту печі в тубкабінеті, очистці коменів в інфекційному відділенні, організації робіт із заземлення в операційній, підготовці та наданні даних по наявності та кількості вогнегасників, розробці системи роздільного сміттєзбирання, що призвело порушення санітарно-гігієнічних, протипожежних норм та правил техніки безпеки.

Про накладення дисциплінарного стягнення позивача було повідомлено в день винесенння наказу, що підтверджується актом від 10 жовтня 2016 року, від підпису якого ОСОБА_2 відмовився в присутності двох заступників головного лікаря - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, завідувача терапевтичного відділення ОСОБА_9 та завідувача хірургічного відділення ОСОБА_10 Ця обставина позивачем не спростована. (а.с. 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Частина 1 статті 147 КЗпП України встановлює, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення до позивача у вигляді догани було застосоване з додержанням встановлених вказаною нормою строків.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обовязків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обовязків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Згідно положення про господарську службу Верховинської ЦРЛ завідувач господарством здійснює керівництво діяльністю господарської служби і персонально відповідає за виконання покладених на господарську службу завдань. Розподіляє обов»язки між працівниками господарської служби, забезпечує підвищення їх ділової кваліфікації і професійного рівня, дотримання трудової і виконавчої дисципліни, сприяє матеріальному і моральному стимулюванню працівників, аналізує результати роботи і вживає заходи щодо підвищення ефективності діяльності господарської служби, забезпечує виконання доручень керівництва (а.с.129-137)

У судовому засіданні встановлено, що позивачу підпорядковується господарська служба районної лікарні, до складу якої на час надання розпоряджень головним лікарем ОСОБА_2, як керівнику господарської служби, входили опалювачі (1 особа), оператори-кочегари (12 осіб), електрик (1 особа), робітник по ремонту меблів (1 особа), робітник (2 особи), слюсар котельні( а.с.144).

Із пояснень позивача та головного лікаря Верховинської ЦРЛ, а також письмових матеріалів справи встановлено, що фактично позивач без поважних причин, з його вини, допустив неналежне виконання трудових обов»язків, визначених у протокольному дорученні №25 від 05 вересня 2016 року у зазначений строк ( до кінця дня) не були почищені усі колодязі із водозабором та каналізаційні колодязі, визначених протокольним дорученням № 27 від 19 вересня 2016р., не розроблений графік роботи працівників по закачуванню води, ненадані дані по наявності і кількості вогнегасників по всіх закладах охорони здоровя району, несвоєчасно розроблена та введена в дію система роздільного сміттєзбирання за дорученням від 22 вересня 2016 року.

Адміністрацією дотримано вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки пояснення щодо порушення трудових обов»язків ним надані 27.09.2016р. (а.с.48).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду. Ніяких нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду суду першої інстанції та могли б вплинути на правильність рішення, не надано і апеляційному суду. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів по справі.

На підставі вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верховинського районного суду від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_11

ОСОБА_12