АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/2419/17 Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 22-ц/790/5547/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: стягнення додаткових витрат
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Колесник О.Е.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання батька,

ВСТАНОВИЛА:

03 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача - сина ОСОБА_4 понесені ним додаткові витрати в розмірі 2108,00 гривень та додаткові витрати на його утримання щомісячно в розмірі 250,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що син ОСОБА_4 на підставі рішення суду виплачує на його користь аліменти в розмірі 280,00 гривень щомісячно, однак загальна сума аліментів не покриває щомісячних додаткових витрат, оскільки він (позивач) страждає на хронічне захворювання цукровий діабет тяжкої форми, є інвалідом другої групи загального захворювання, у звязку з чим потребує медичних засобів, а також ліків для лікування у лікарнях два рази на рік і препаратів для постійного споживання в амбулаторних умовах. Всі засоби та ліки він вимушений придбавати за свій рахунок.

Зазначав, що його пенсія складає 1303,54 гривень на місяць. Загальна сума витрат, понесених на придбання медичних засобів та препаратів за період 2016 - травень 2017 року становить 4216,00 гривень, половину яких він просить стягнути із сина. Вказував, що в подальшому він (ОСОБА_3 ) потребує додаткових витрат у розмірі 250,00 гривень щомісячно, що змусило звернутися до суду з вказаним позовом.

В запереченнях на позовну заяву представник ОСОБА_4 ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність позовних вимог ОСОБА_3, просила відмовити в задоволенні його позову.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення оскаржено ОСОБА_3, який посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вказує на те, судом першої інстанції не враховано, що він є інвалідом другої групи, страждає на цукровий діабет та ряд інших тяжких захворювань, його стан здоровя погіршується, тому він потребує додаткових витрат на ліки.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обєкти нерухомості, які належать йому на праві власності знаходяться в аварійному стані, що підтверджуєтьтся актом обстеження матеріально-побутових умов від 14 червня 2017 року. Крім того, вказує, що нерухоме майно, а саме три автомобілі, на які посилається суд першої інстанції , на праві власності йому, ОСОБА_3, не належать.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки матеріальному стану відповідача ОСОБА_4, який має на праві власності три автомобіля, загальною вартістю 120 000 дол. США та витратив на відпочинок більше 30 000 дол. США.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що він не довів особливу нужденність і наявність виняткових обставин у його матеріальному становищі.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обовязок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4

Позивач є інвалідом ІІ групи і відповідно до довідки Харківського обєднаного УПФ Харківської області № 304-13/44 від 17 січня 2017 року, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої у період з липня 2016 року до січня 2017 року склав 9084,68 гривень.

Крім того, позивач перебуває на диспансерному обліку в АЗПСМ селища Покотилівка у звязку із захворюваннями на цукровий діабет 2 типу; серцево-судинного захворювання, хронічної хвороби нирок, про що свідчить лист КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Мерефа Харківського району» № 114 від 13 вересня 2016 року.

Відповідач ОСОБА_4 є приватним підприємцем, постійного заробітку не має, на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_6.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, зобовязання сина брати участь у додаткових витратах на батька та відшкодування витрат на утримання спільного майна, вимоги позивача задоволено частково: збільшено розмір аліментів на утримання непрацездатного батька, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 280,00 гривень, щомісячно, замість 200,00 гривень до зміни матеріального положення чи стану здоровя сторін, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили; в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання брати участь у додаткових витратах на придбання телефону, ліків, одягу, харчів та в частині відшкодування витрат на утримання спільного майна відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року змінено рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року по цивільній справі № 635/8665/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на батька, викликаних тяжкою хворобою та інвалідністю, яким частково задоволено вимоги позивача і стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 додаткові витрати у розмірі 4999,86 гривень - скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення на його користь додаткових витрат та витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п.21 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Статтею 201 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги;відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Також до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, в кожному конкретному випадку суд враховує всі види заробітку чи доходу як дітей так і батьків, та інші обставини і визначає розмір аліментів.

ОСОБА_3 є інвалідом та згідно з довідки Харківського об»єднаного УПФУ від 17 січня 2017 року ОСОБА_3 станом на 01 січня 2017 року отримував пенсію в розмірі 1303 грн. 54 коп. щомісячно.

Відповідно до ст. 7 Закону "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 отримує пенсію в розмірі, що перевищує визначений законодавством України прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність та аліменти від відповідача у розмірі 280,00 гривень.

Матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів, які б давали підстави для висновку, що розмір пенсії позивача, який встановлений відповідним органом виконавчої влади держави України, реально не забезпечує об'єктивні потреби позивача.

Надання позивачем копії розписки про отримання ним у борг 50 000 грн. не є належним та допустимим доказом на підтвердження йог незадовільного майнового стану.

Відповідно до інформації Харківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області № 72/4/20-23-07-12 від 05 червня 2014 року, співробітниками ОУ Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області 04 червня 2014 року здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Покотилівка, вулиця Жихорська, будинок 18-2 та отримано пояснення останнього, про те, що на території вищевказаного будинку знаходяться 4 транспортних засоби: Nissan Bluebird, державний реєстраційний номер 97573ХК, 1987 року випуску придбаний за 300 доларів США для колекції; Peugot 305, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 1983 року випуску, придбаний за 300 доларів США для колекції; Fiat 141, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 1988 року випуску, придбаний за 230 доларів США для колекції та автомобіль ЗАЗ Таврія, державний реєстраційний номер 6670ХАБ, придбаний в якості металобрухту.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на наявність у відповідача можливості надавати йому додаткову матеріальну допомогу щомісяця в сумі 250 гривень не є безумовною підставою для стягнення такої допомоги. Крім того, такі посилання ОСОБА_3 не доведені жодними належними та допустимими доказами в порядку вимог ст.ст. 57- 61 ЦПК України.

У звязку із чим висновеки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 щомісячних додаткових витрат в сумі 250 грн. є правильними та грунтуються на матеріалах справи.

Між тим колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування в сумі 2108 грн. підтверджені наданими позивачем доказами і підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині - скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Таким чином, право на утримання має той з батьків, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3459, де ОСОБА_3 перебував на лікуванні в інфарктному відділенні КЗОЗ "ХМКЛ №27", протокол мрт-дослідження хребта від 17.05.2017 року свідчать про важкий стан здоров'я ОСОБА_3, який вимушений витрачати кошти на лікування.

Згідно відповіді завідуючої АЗПСМ с. Покотилівка від 13.092016 р за № 114 (а.с. 3) препарати інсуліну та таблетовані цукрознижувальні препарати отримуються ОСОБА_3 безоплатно. Між тим засоби введення інсуліну (шприці, шприц-ручка, голки дошприц-ручки) та засоби контролю за рівнем глюкози крові (глюкомер, , тестові смужки), лікарські засоби для лікування в денному стаціонарі та препарати для постійного прийому в амбулаторних умовах, пацієнт придбає за власний рахунок. За станом здоров"я ОСОБА_3 потребує постійного прийому гіпотензивних лікарських засобів, підтримуючої інфузіонної терапії 2 рази на рік та санітарно-курортного лікування 1 раз на рік.

Як вбачається з копії квитанції ТОВ "Екотест" від 12.02.2016 ОСОБА_3 сплачено 94 грн. на проведення аналізу крові. Згідно копії фіскальних чеків за період 2016 рік - травень 2017 року ОСОБА_3 витрачено на придбання ліків та засобів контролю за рівнем глюкози крові 4216 грн.

Між тим суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.60, 212, 213 ЦПК України належним чином указаних доказів не перевірив та вимог ч.1 ст.202 СК України не врахував.

Враховуючи, що позивач має двох повнолітніх дітей, які крім стягнутих з них аліментів на батька, не надають іншу допомогу батьку в добровільному порядку, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача половину витраченої останнім суми на лікування, тобто 2108 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_7 підлягає стягненню судолвий збір в дохід держави в сумі 640грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргуЧуйко ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування в сумі 2108 ( дві тисячі сто вісім ) гривень.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: