Справа № 156/709/17
провадження № 2/156/306/17
категорія справ 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,
за участю секретаря Салатюк Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 839,97 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.11.2011 року Відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту, ОСОБА_1 керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Позивач має право односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору.
Позивач зазначає, що надав відповідачу кредит в розмірі встановленому Договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобовязань за Договором відповідач, на вимогу Банку повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Згідно «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.
Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобовязання за договором він виконував не належно, а тому станом на 31.03.2017 року заборгованість позичальника становить 30 839,97 грн. з яких: 2 421,86 грн. - заборгованість за кредитом; 23 295,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 177,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 444,76 грн. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1 600,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася двічі, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи за її відсутності чи повідомлень про причини її неявки в судове засідання до суду не надходило.
За даних обставин, враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного укладеного кредитного договору № б/н від 16.11.2011 року Відповідач отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил боржник доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами невиконаних зобовязань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Згідно з ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії анкети-заяви ОСОБА_2 (а.с.6), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.7), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31), 16.11.2011 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Проте, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача (а.с. 4-5), станом на 31.03.2017 року заборгованість позичальника становить 30 839,97 грн. з яких: 2 421,86 грн. - заборгованість за кредитом; 23 295,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 177,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 444,76 грн. штраф (процентна складова).
Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор, крім того, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Разом з тим, згідно умов договору та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків погашення тіла кредиту і відсотків свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 і відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. У звязку із вищенаведеним, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн., оскільки встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі суперечить ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України, відповідно до якої штраф обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, тому, з огляду на це, в даному випадку до застосування підлягає один із таких видів відповідальності як штраф і його розмір складає 1 444,76 грн., визначений відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 30 339,97 грн.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідним платіжним дорученням. У звязку з цим з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 574,08 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 252 - 258, 261, 267, 546, 549 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 30 339,97 грн. (тридцять тисяч триста тридцять дев'ять грн. 97 коп.) та судовий збір в розмірі 1 574 грн. 08 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров