У х в а л а

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Кредитної спілки «Істок» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року Кредитна спілка «Істок» (далі - КС «Істок») звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 травня 2014 року між спілкою та ОСОБА_4 був укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 25 000 грн на строк до 27 травня 2016 року, зі сплатою відсотків у розмірі 36,5 % річних при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків виходячи з 365 календарних днів у році.

Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

В порушення умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 33 287,23 грн, яка складається з тіла кредиту 8 393 грн, суми несплачених відсотків за користування кредитом 37 700 грн, інфляційних нарахувань 5 899,90 грн.

В зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Істок» суму неповерненого кредиту у розмірі 8 393 грн та судові витрати. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач, як військовослужбовець має встановлене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на не нарахування з 18 березня 2014 року (день набрання чинності Закону №1126-VІІ) штрафних санкцій та пені за невиконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, а також на не нарахування процентів за користування кредитом. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у Законі особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, що також підтверджується листом НБУ 05 листопада 2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО».

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, і апеляційний суд погодився з такою позицією.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Істок» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак