Справа № 368/492/17
Провадження № 2/368/315/17
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"15" травня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Закаблук О.В.

при секретарі Широкоступ К.М.

З участю:

Позивачка: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.04.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання його дитини, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.

12.04.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

18.04.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03.05.2017 року.

03.05.2017 року слухання справи було відкладено на 15.05.2017 року в зв»язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні, яке відбулося 15.05.2017 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 15.05.2017 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, хоча повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, який виданий 18 листопада 2013 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована з 07.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

05 жовтня 2013 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 яке видане 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець село Іванівка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянин України, зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року, про що 05 жовтня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 136.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_2.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, - ОСОБА_3, 2013 року народження.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 яке видане 08 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Кагарлик Київської області, про що 08 січня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 3.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній счаправі, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_1.

Проте, в подальшому шлюбне життя між сторонами не склалося, в зв»язку з чим позивачка ОСОБА_1 подала до Кагарлицького районного суду Київської області позовну заяву про розірвання шлюбу, внаслідок чого 23 жовтня 2015 року Кагарлицьким районним судом винесено рішення, а підставі якого:

- шлюб між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований 05.10.2013 року відділом реєстрації цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 136 - розірвано;

- позивач ОСОБА_2 ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишилася на прізвищі ОСОБА_1;

- неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 залишено на вихованні та проживанні з ОСОБА_1.

Застосування до даного спору норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтування судом правової підстави для стягнення аліментів.

Згідно ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється СК України, з метою, зокрема, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Зважаючи на вищевказану норму сімейного права, відповідач ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою неповнолітню дитину, - ОСОБА_3 до його повноліття, а разі навчання, - до досягнення ним 23 - річного віку, шляхом як надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, так і шляхом сплати аліментів за рішенням суду, в разі подання матір»ю дитини позовної заяви про стягнення аліментів.

Окрім того, один із подружжя, в даному випадку мати дитини, позивачка по справі, - ОСОБА_1 має право подати позовну заяву до суду про стягнення аліментів, навіть не зважаючи на ту обставину, чи надає відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку, чи ні, причому, суд наголошує на тій обставині, що це є право позивачки, а обов»язок сплачувати аліменти в даному випадку покладається на відповідача по справі, - ОСОБА_2, причому, не зважаючи на ту обставину, чи офіційно він працює, чи не працює, чи має неофіційний заробіток, мінливий, чи постійний.

У зв»язку з вищевказаною обставиною позивачка ОСОБА_1 правомірно звернулася до Кагарлицького районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, на користь особи, з якою проживає дитина, - на користь матері, позивачки по справі, - ОСОБА_1.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України судом може бути прийнято рішення про стягнення з Відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду.

Виходячи з потреб дитини, яка потребує постійного утримання, суд вважає що з Відповідача може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісяця.

Обгрунтування рішення суду щодо виду та розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача ОСОБА_2

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо:

-стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 яке видане 08 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Кагарлик Київської області, про що 08 січня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 3.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній счаправі, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2, зобов»язаний в розумінні норм соціальної моралі та в розумінні Закону, а саме, норм Конституції, норм Сімейного Права, норм Міжнародного Права утримувати свою дитину, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною 18 - ти річного віку.

Обгрунтування судом розміру аліментів, що підлягають до стягнення.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Проте, в даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в частці на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в зв»язку з тим, що, як зазначила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 ніде не ніде не працює, тому офіційно ніяких доходів не отримує, відповідно, стягувати частку з не існуючих доходів суд не має права.

Відповідно, в даному випадку суд застосовує до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 184 СК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, (як в даному випадку), або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідачки, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України:

- дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, є малолітньою особою, з урахуванням віку та природніх потреб, (відвідування дошкільного навчального закладу, посилене харчування, щорічне оздоровлення), тому потребує значних коштів на утримання.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня 2017 року становить 1426 грн., відповідно, стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. є дещо нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, проте, стягнення аліментів в розмірі 1300 грн., як того вимагає позивачка ОСОБА_1, нею в судовому засіданні, на думку суду не обґрунтовано в належному порядку, що є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно, суд вважає, що при відсутності офіційного доходу, стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки в розмірі 1000 грн. щомісячно, на одну дитину, що становить більше, ніж 2/3 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», буде відповідати вимогам розумності, справедливості та достатності.

- ОСОБА_7 офіційно не працює, інших доходів для утримання дитини, окрім як аліменти, не має, проте, проживає на житловій площі, яка належить її батькам, відповідно, комунальні платежі не сплачує.

Отже, на думку суду, зважаючи вищевказані докази, які надані позивачкоюДовгулею Л.М., та зважаючи на вищевказані обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, які ооцінені судом, обґрунтування позивачкою розімру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача в розмірі 1300 грн. щомісячно, є дещо економічно не обґрунтованим, не справедливим, так як в утриманні неповнолітньої дтини повинні приймати участь не один відповідач, як батько дитини, а і позивачка, як мати дитини.

- відповідач ОСОБА_2, то, як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивачки ОСОБА_1, - відповідач фізично здоровий, працездатного віку, працездатний, заробляє тимчасовими заробітками, інших осіб, які перебувають на його утриманні, не має.

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, визначення розміру якого в сумі 1300 грн. на одну неповнолітню дитину, щомісячно, в мотивувальній частині позовної заяви, та в судовому засіданні належним чином не обгрунтувала, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на одну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 12.04.2017 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач ОСОБА_2 не є особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, який передбачено для спору майнового характеру, в мінімальному його розмірі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, ч. 1 ст. 184, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст..ст. 3, 15, 88, 215, 218, ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки місто Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2, виданий 18 листопада 2013 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця місто Кагарлик Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане 08 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, щомісячно, в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подання позовної заяви, - з 12.04.2017 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_3, - до ІНФОРМАЦІЯ_9 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, на користь держави 640 грн. 00 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:О.В. Закаблук