Справа №402/1121/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Ульяновський районний суд Кіовоградської області в складі:

головуючого- судді: Ясінського Л.Ю.

при секретарі: Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що у 1984 році вона разом з чоловіком ОСОБА_2 отримали квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. 27 травня 2002 року ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 право на спадкування даного домоволодіння ніхто не заявляв. Позивач з 1984 року по даний час продовжує проживати в зазначеній квартирі та вважає себе власником даного нерухомого майна, оскільки добросовісно користується та володіє ним на протязі 15 років, постійно проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просить визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка з 1984 року і по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка належала згдіно ордеру на квартиру, її чоловіку ОСОБА_2 ( а.с.9-10).

Власник квартири ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 153927 ( а.с.11). Після смерті ОСОБА_2 право на спадкування даного домоволодіння ніхто не заявляв. Позивач з 1984 року по даний час продовжує проживати в зазначеній квартирі та вважає себе власником даного нерухомого майна, оскільки добросовісно користується та володіє ним на протязі 15 років, постійно проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно користується квартирою понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_3. , суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3