ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9331/16-ц
провадження № 6/753/14/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2015 ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, заявник) звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання (т. 1 а.с. 149-153).

Заява обґрунтована такими обставинами. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2013 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 далі по тексту - ОСОБА_3, ОСОБА_4, боржники) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», первісний кредитор, первісний стягувач) стягнута заборгованість за кредитним договором. На підставі низки договорів право вимоги за укладеним з боржниками кредитним договором та договором іпотеки перейшло від первісного кредитора до ОСОБА_2 На момент придбання ОСОБА_2 права вимоги існувало виконавче провадження, яке було відкрите державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції. Оскільки після набуття права вимоги боржник здійснив дії щодо оскарження відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_2 до вирішення спору не подавав заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою суду від 29.01.2015, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 06.03.2015, дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження були визнані неправомірними. На підставі вказаного судового рішення 12.06.2015 державний виконавець скасував постанову про відкриття виконавчого провадження. Відтак, на час прийняття судом рішення за скаргою ОСОБА_3 та скасування державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився. Окрім того, 29.08.2014 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір про розірвання договору поруки, а отже на цей час боржником щодо виконання зобов'язань по кредитному договору є лише ОСОБА_3

Посилаючись на вищевказані обставини ОСОБА_2 просить: провести заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником, поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, виключити з виконавчого листа боржника ОСОБА_4 та видати виконавчий лист з новим стягувачем та поновленим строком для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В судове засідання заявник, його представник, представник первісного стягувача та боржник ОСОБА_4 не з'явилися, однак їх неявка не перешкоджає вирішенню заявлених ОСОБА_2 питань.

Представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_7 вважала заяву необґрунтованою посилаючись на те, що право вимоги про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання належало лише ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке своїм правом не скористалося. Заявник такого права не має і він, придбаваючи право вимоги за кредитним договором, знав про наявність виконавчого листа і про те, що строк пред'явлення його до виконання закінчився. На момент звернення заявника до суду постанова про відкриття виконавчого провадження була скасована, а відтак зараз немає жодного виконавчого провадження, у якому було б можливо замінити сторону виконавчого провадження. Також визначена цивільним процесуальним законом процедура не передбачає можливості виключення з виконавчого документа одного з боржників.

Заслухавши представника боржника та дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 2-5503/12, суд встановив такі обставини.

06.02.2013 Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення в справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 203 854,55 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 628 777,47 грн., та по 1 609,50 грн. судових витрат з кожного (т. 1 а.с. 82-83).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2013 зазначене рішення залишено без змін (т. 1 а.с. 120-121).

За вказаним рішенням 21.10.2013 суд видав стягувачу виконавчі листи за № 2-5503/12 (т. 1 а.с. 124. 154-155).

На підставі виконавчого листа, виданого щодо боржника ОСОБА_3, 19.05.2014 державний виконавець ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження № 43364806 (т. 1 а.с. 156).

29.08.2014 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КБ «Стандарт» були укладені договори про відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки (т. 1 а.с. 188-193, 194, 195, 196, 197, 198, 199-201, 202, 203).

За умовами даних договорів новий кредитор прийняв усі права вимоги за кредитним договором та за договорами забезпечення, а саме: за договором іпотеки та за договором поруки.

Водночас з договорів комісії про вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором від 29.08.2014 № 290814/9 та № 290814/4, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та звіту комісіонера вбачається, що право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором та за договором іпотеки ПАТ «КБ «Стандарт» набуло за дорученням ТОВ «Фінансова компанія «Сіагал», яке, в свою чергу, діяло за дорученням та за рахунок заявника ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 204-205, 207. 208-209, 210-212, 213, 214, 215-216, 217, 218, 219, 223).

Дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 43364806 з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором боржник ОСОБА_3 оскаржив до суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015 скаргу ОСОБА_3 було задоволено, а саме: визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2014 по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором; зобов'язано державного виконавця вжити заходів до скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (т. 1 а.с. 164-166).

Зазначена ухвала набрала законної сили і на її виконання державний виконавець відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 12.06.2015 виніс постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2014 ВП № 43364806 (т. 1 а.с. 157).

Вирішуючи вимоги заяви ОСОБА_2суд керується основним законом України - Конституцією, загальними положеннями цивільного закону, які регулюють зобов'язальні відносини, положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень, а також відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 5 ст. 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов'язковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Ч. 1 ст. 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов'язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, згідно п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999,чинній на час звернення заявника до суду) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Аналогічна норма міститься і в ч. 5 ст. 15 чинного на цей час Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв'язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду подання державного виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже з огляду на встановлені обставини та наведені положення закону суд дійшов висновку, що ОСОБА_2як правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що на підставі низки договорів право вимоги до боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшло від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, наявні передбачені законом підстави для заміни первісного стягувача його правонаступником.

Доводи представника боржника про неможливість такої заміни з огляду на відсутність самого виконавчого провадження не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки в будь-якому випадку судове рішення знаходиться на стадії виконання, а відтак наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписом ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999) виконавчі документи (окрім посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що на момент набуття заявником права вимоги до боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в провадженні відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції перебувало відповідне виконавче провадження № 43364806, відкрите на підставі постанови державного виконавця від 19.05.2014.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015 встановлено, що виконавчий лист був пред'явлений до виконання стягувачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з порушенням встановленого законом річного строку пред'явлення його до виконання, що і стало підставою для задоволення скарги ОСОБА_3

Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зі змісту ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015вбачається, що державний виконавець не був присутній в судовому засіданні з розгляду скарги боржника ОСОБА_3 на його дії, а стягувач взагалі не повідомлявся про її розгляд.

За результатами розгляду скарги суд дійшов висновку, що стягувач пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас в додатку № 4 до договору про відступлення права вимоги від 29.04.2014, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КБ «Стандарт», зазначено, що заява про відкриття виконавчого провадження подана стягувачем 06.05.2014, тобто в межах встановленого законом річного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання (т. 1 а.с. 197).

Відтак на час укладення правочинів щодо набуття права вимоги заявник не знав про пропущення стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання і не міг цього знати, оскільки виконавче провадження було відкрите у передбаченому законом порядку.

На той момент, коли заявник дізнався про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вже вибув з виконавчого провадження, а ОСОБА_2 ще не набув статусу сторони виконавчого провадження, а отже не міг захистити порушене право відповідно до визначеної цивільним процесуальним законом процедури.

З урахуванням встановлених обставин причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд вважає поважними і поновлює його.

Підстав для задоволення інших вимог заяви, а саме: про виключення з виконавчого листа боржника ОСОБА_4 та видачу нового виконавчого листа, суд не вбачає, оскільки такі вимоги не ґрунтуються ні на нормах ЦПК України, ні на Законі України «Про виконавче провадження»

На підставі викладеного, керуючись статтями 378, 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 лютого 2013 року у цивільній справі № 2-5503/12 (провадження № 2/753/628/13) про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором замінити первісного стягувача - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», його правонаступником - ОСОБА_2.

Поновити стягувачу ОСОБА_2 пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 лютого 2013 року у цивільній справі № 2-5503/12 (провадження № 2/753/628/13) про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: