справа №274/4419/17
провадження № 6/0274/48/17
У Х В А Л А

"30" жовтня 2017 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши подання старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн.номер НОМЕР_1, до виконання ним свого обов'язку, згідно виконавчого листа № 2-2287 від 14.10.2005 року, виданого Дніпровським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини, починаючи з 25.06.2005 року.

Керуючись статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2015 року, копії яких були направлені сторонам до відома.

Станом на 01.10.2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 складає 57957,84 грн..

Боржник має наявні невиконанні зобов'язання, покладенні на нього судовим рішенням.

Згідно сформованої інформаційної довідки, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Держреєстру речових прав на нерухоме майно - відомості про нерухоме майно відсутні.

Державного реєстру іпотек (відомості стосовно наявних у боржника іпотек, відсутні).

Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області - про наявність зареєстрованих за боржником на праві власності земельних ділянок (згідно відповіді на запит, встановлено, що земельні ділянки у власності боржника не обліковуються).

Єдиного державного реєстру МВС в Житомирської області - про наявність зареєстрованих у боржника на праві власності транспортних засобів (згідно відповіді на запит, встановлено, що інформація про зареєстровані авто відсутня).

Державна податкова служба не має інформації щодо сум доходу боржника.

Тов "Інтерспецмаркет" в повідомленні за № 23 від 06.04.2017 року вказав, що ОСОБА_2 працював на даному підприємстві з 29.07.2016 року по 28.11.2016 року та отримував доходи.

ТОВ "Бердичівське АТП № 11837 в довідкою за № 248 від 25.04.2017 року повідомило, що ОСОБА_2 працював на даному підприємстві до 13.02.2017 року, отримував доходи, звільнився за власним бажанням.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 15.07.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ER № 353219.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 діють невиконані зобов'язання за виконавчим листом, від виконання яких він ухиляється, а згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов"язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1, 3, 4 відповідної статті).

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, на переконання суду, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» або ж свідома несплата аліментів у повному обсязі, без наявності на те достатніх причин.

Виконавцем не надано доказів виклику боржника з моменту відкриття виконавчого провадження та доказів його неявки на виклики.

Доказів про ухилення від сплати аліментів державним виконавцем до подання не додано.

Натомість додано довідку-розрахунок станом на 01.10.2017 року з якої вбачається, що боржник спачує аліменти, хоча і не щомісяця, проте намагається погасити існуючу заборгованість.

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні вищезазначеного подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки наявність заборгованості по аліментам, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Бердичівському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Замега