Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1461/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

при секретарі Роман К.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав і обовязків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання прав і обовязків забудовника.

Вимоги позову мотивовано тим, що 28 квітня 2002 року помер батько позивача та відповідачки - ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок незавершений будівництвом з процентом готовності 7 відсотків по вулиці Українській, №9 в с. Тросник Виноградівського району Закарпатської області. 27 січня 1994 року ОСОБА_3 розлучився з ОСОБА_4. Спадкоємцями першої черги до майна померлого спадкодавця є його діти: син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги немає. Спору між спадкоємцями немає, відповідачка не заперечує проти спадкування її братом. Позивач вказує, що прийняв спадщину так як на момент смерті батька був неповнолітнім, зареєстрований та проживав з батьком, а тому вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном. Позивач звернувся до державного нотаріуса для видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за законом після померлого батька. Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва по тій причині, що для оформлення спадщини необхідно правовстановлюючий документ, який повинен бути зареєстрований у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Правовстановлюючий документ на будинок відсутній, тому що будинок недобудований. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом для визнання прав і обовязків забудовника.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_5 належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивача до суду подала письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно в судове засідання також не зявилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову визнає повністю і не заперечує проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2002 року помер батько позивача та відповідачки - ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок незавершений будівництвом з процентом готовності 7 відсотків по вулиці Українській, №9 в с. Тросник Виноградівського району Закарпатської області.

27 січня 1994 року ОСОБА_3 розлучився з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ 3 259031 від 27.01.1994 року.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР до майна померлого спадкодавця є його діти: син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги немає.

Спору між спадкоємцями немає, відповідачка не заперечує проти спадкування її братом.

Позивач по справі прийняв спадщину так як на момент смерті батька був неповнолітнім, зареєстрований та проживав з батьком, а тому вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном відповідно до ст.549 ЦК Української РСР.

Згідно з вимогами ЦК Української РСР , спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса для видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за законом після померлого батька.

Разом з тим державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку із тим, що спадкодавцем за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, що стверджується відмовою нотаріуса за №115/01-16 від 28.04.2015 року.

Правовстановлюючий документ на будинок відсутній, оскільки згідно технічного паспорта та довідки КП «Виноградівського РБТІ» від 31.03.2015 року за № 197/15, будинок в с.Тросник, вул. Українська, 9, недобудований будівництвом (фундамент), процент готовності 7 відсотків.

Недобудований будинок рахується згідно погосподарської книги (особовий рахунок господарства №1159-4) за померлим ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Фанчиківської сільської ради від 13.03.2015 року за № 157. Недобудований будинок розташований на земельній ділянці пл. 0,25 га, яка була виділена спадкодавцю на підставі рішення восьмої сесії двадцять першого скликання Фанчиківської сільської ради від 28 січня 1992 року.

На недобудований будинок видано будівельний паспорт на імя спадкодавця ОСОБА_3.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Разом з тим, у відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно зясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивача в порядку спадкування мають перейти права і обов'язки забудовника, які належали його батьку ОСОБА_3 щодо обєкту нерухомості - незавершеного будівництвом житлового будинку, з процентом готовності 7 відсотків по вулиці Українській, №9 в с. Тросник Виноградівського району Закарпатської області.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканцем вул. Чапаєва, №4, с. Тросник Виноградівського району, права та обов'язки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 7(сім) відсотків, який розташований по вулиці Українській, №9, в с. Тросник, Виноградівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6