Справа № 234/8098/17
Провадження № 2/234/3755/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Суддя Краматорського міського суду Донецької області А.М.Лутай,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії з реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії з реєстрації права власності, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області ОСОБА_2 від 21.03.2017р про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобовязати відповідача вчинити певні дії.

Свій позов мотивує тим, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області ОСОБА_2 за № 34362187 (ЮІР-4НН5Е089) від 21.03.2017р йому було відмовлено в державній реєстрації права власності на: 1/2 частину житлового будинку у складі 2 кімнат з західної сторони, розміром 11,9м? та 11,5м? з прибудовою розміром 1,4м?, та 1 кімнати розміром 12,3м?а, що розташовані по вул.Ганни Тищенко, 57 (стара назва Комсомольська) у м.Краматорську Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 22.11.1985 року та ОСОБА_4, померлої 22.06.1999 року; 1/6 частину житлового будинку у складі 1 кімнати, розміром 11,1м?, що розташована по вул.Ганни Тищенко, 57 (стара назва Комсомольська) у м.Краматорську Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 10.12.1995 року. Зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови у державній реєстрації права власності стало те, що подані для проведення державної реєстрації прав документи, не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, з причини того, що технічна характеристика житлового будинку, що наведена в рішенні Краматорського міського суду Донецької області від 17.01.2017р по цивільній справі №234/14782/16-ц становить: кількість кімнат (3 кімнати з прибудовою це 1/2 частка будинку, 4 кімната це 1/6 частка будинку), що за сукупністю складає 2/3 частки від усього будинку, а площі кімнат не співпадають з технічною характеристикою наданою у технічному паспорті, виготовленому 03.03.2017р ТБ «МЕГАПОЛІС» та в технічному паспорті наявна відсутність кімнат та їх площа, які складають остаточну 1/3 частку будинку, що унеможливлює проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Тобто, подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують в частині права власності на будівлю. З таким рішенням він не погоджується, вважає його протиправним виходячи з наступних підстав. Вказує, що заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень він подав до Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області 15.03.2017р, яка була зареєстрована за реєстраційним номером 21382391. До заяви надав всі передбачені законом документи, необхідні для здійснення державної реєстрації, зокрема, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.01.2017р по цивільній справі №234/14782/16-ц, як документ, який в даному випадку встановлює перехід права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації та відповідно до зазначеного судового рішення за ним (ОСОБА_1І.), в порядку спадкування за законом, визнано право власності на вищезазначені 1/2 частину житлового будинку після смерті ОСОБА_3, померлого 22.11.1985р та ОСОБА_4, померлої 22.06.1999р; й 1/6 частину житлового будинку після смерті ОСОБА_5, померлого 10.12.1995р. Зазначене право підлягає державній реєстрації.

Вважає, що розглядаючи заяву про державну реєстрацію прав і додані до неї документи та приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор виходив із того, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, документам, що їх посвідчують. При цьому, державний реєстратор не зазначив які конкретно документи не відповідають вимогам, вимогам яких нормативних актів та в чому саме полягає невідповідність заявлених прав, наданим документам. Інакше кажучи, державний реєстратор, відмовляючи в державній реєстрації, свою відмову не обґрунтував, вичерпний перелік обставин, що стали підставою для прийняття рішення про відмову не надав, зазначивши лише загальні положення законодавства, яким регулюються дані правовідносини. Такі дії і рішення державного реєстратора протиправним з наступних правових підстав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначається Кабінетом Міністрів України у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2015р №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016р №553) «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п.40 якого державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. З посиланням на ст.ст.4, 5, 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначає, що ним для державної реєстрації права власності на нерухоме майно (вищевказані 1/2 частини житлового будинку та 1/6 частини житлового будинку) до відповідача було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також інші, передбачені документи. Крім того, документом, що встановлює набуття ним прав на нерухоме майно і державну реєстрацію цього права є судове рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.01.2017р по цивільній справі №234/14782/16-ц, яке набрало законної сили і відповідає вимогам чинного законодавства.

Вивчивши позов та додані до позову документи, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, з підстав того, що дана позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства виходячи з наступного:

Відповідно до положень п.1 ч.2. ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В пункті 8 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»зазначено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, з поданого ОСОБА_1 позову вбачається публічно-правовий спір між ним, як фізичною особою, із суб'єктом владних повноважень (відповідачем у справі) щодо оскарження його рішення стосовно відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства.

Згідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління реєстраційних повноважень міської ради та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії з реєстрації права власності.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що йому слід звернутися до суду із даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя: А.М.Лутай