Номер провадження 2/754/3718/17
Справа №754/3795/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з грудня 2015 року однією сім′єю не проживають, оскільки у них виникають непорозуміння з більшості питань, сварки, стосунки їх погіршились, шлюбні відносини між ними припинені. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім′ї неможливим. Також зазначила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а їй одній важно це робити. Крім того, позивачка вказує про те, що ними у період шлюбу придбано спільне майно, яке вони добровільно не можуть розподілити, що також стало підставою для звернення до суду. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд:

1)розірвати шлюб між сторонами, укладений 10.12.1992 року;

2)стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу);

3)стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), як на дитину, яка продовжує навчання;

4)визнати за позивачкою право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1;

5)визнати за позивачкою право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2;

6)стягнути з відповідача на користь позивача ? частину коштів, отриманих від продажу земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги частково, лише у частині розірвання шлюбу, інші позовні вимоги просила не розглядати, оскільки на даний час між сторонами існує домовленість щодо питань сплати аліментів та поділу спільного майна.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримані позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 1992 року Відділом запису актів цивільного стану Реутинської сільської ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 8.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім′ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з′ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 жовтня 1992 року Відділом запису актів цивільного стану Реутинської сільської ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 8, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: