У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Шеремет А.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненням адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненням адміністративного правопорушення.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 199,00 гривень матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням адміністративного правопорушення.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500,00 гривень моральної шкоди, заподіяної вчиненням адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині стягнення моральної шкоди позивачем подано апеляційну скаргу, в якій остання вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не враховано, що до спірних відносин застосовуються норми ст. 23, 1167 ЦК України, а тому завдана їй моральна шкода має відшкодовуватися в повному обсязі особами, які її завдали в межах справедливості.

Судом залишено поза увагою, що внаслідок протиправних дій відповідачів, їй було завдано моральну шкоду, оскільки такі дії призвели до порушення її життєвого спокою, спричинили стресовий стан та втрату здоровя.

Просить рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. змінити, збільшивши суму стягнення до 3 000 грн.

В частині задоволених позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В частині задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Задовольняючи частково позов в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтував розмір заподіяної моральної шкоди.

На підтвердження такого висновку в рішенні суду наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Пунктом п. 5 зазначеної Постанови визначено, що суд, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд першої інстанції враховував ступінь душевних страждань і переживань позивача внаслідок завданого адміністративного правопорушення вчиненого відповідачами та виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував співмірність протиправних дій відповідачів та завдану позивачу шкоду, міру душевних страждань, втрату здоров»я не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що шкода ОСОБА_4 завдана протиправними діями відповідачів, які 23 листопада 2016 року приблизно о 4 годині ранку на вулиці Шкільній,12 в селі Глибока Долина Демидівського району Рівненської області порушили спокій та звичний порядок життя позивача. Дії відповідачів кваліфікувалися відповідно до ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме як нецензурна лайка в громадському місці, що порушує громадський порядок і спокій громадян.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів того, що такими діями відповідачів ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода в розмірі 3000 грн. останньою не надано і судом таких доказів не здобуто.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :