Справа №461/3085/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

19 червня 2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 1900,00 грн.

Позов мотивує тим, що 30.11.2013 року ОСОБА_2, перебуваючи в піцерії «Челентано», що знаходиться на пл. Ринок, 21 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з метою протиправного збагачення, таємно заволодів у ОСОБА_1 грошима в сумі 1900,00 грн., чим спричинив матеріальної шкоди на зазначену суму, за що був засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова, а позивач - ОСОБА_1 був визнаний потерпілим. У звязку з небажанням відповідача відшкодувати позивачеві заподіяну йому шкоду в добровільному порядку, останній звернувся до суду з відповідним позовом, який просять задовольнити.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Заслухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.05.2014 року у справі № 461/1777/14-к, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням одного року іспитового строку. Відповідно до вимог п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію 2014 року» звільнено засудженого ОСОБА_2 від призначеного судом покарання.

З зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_2 своїми діями спричинив ОСОБА_3 матеріальної шкоди у в сумі 1900,00 грн.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 був визнаний потерпілим.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У звязку з цим суд вважає, що ті обставини, що дії відповідача ОСОБА_2, щодо позивача ОСОБА_3 були неправомірними і цими діями позивачу були завдано матеріальної шкоди, в силу ст. 61 ЦПК України, є встановленими і доказуванню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 було роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог і матеріальна шкода у сумі 1900,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає судовий збір в сумі 640,00 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 18, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду, вчиненням кримінального правопорушення у розмірі 1 900 /одна тисяча девятсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Державної судової адміністрації України 640,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Р.Волоско.