Справа № 513/67/17
Провадження № 2/513/254/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1. У встановлений законом строк після смерті матері, позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійної на вказане спадкове майно.

Позивач зазначив, що після смерті матері він фактично прийняв спадщину, не оформив у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів, тому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування на вказаний житловий будинок.

У дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому при розв'язанні спору слід керуватись ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року.

Статтями 524,525,526 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини

Статею 529 ЦК України визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с. 5).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 6).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року встановлені юридичні факти, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_2 не меньш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 7).

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, власник житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не встановлений (а.с. 10-52).

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Довідками та копією книги погосподарського обліку Новоселівської сільської ради Саратського району, Одеської області підтверджено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відкрита за заявою про прийняття спадщини, яка найшла від ОСОБА_1 (а.с. 86).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 56).

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом майна покійної не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті матері, фактично прийняв спадщину, не оформив спадщину у нотаріуса з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок, який належав ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 524, 525, 526 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар