27.04.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів зі стягнення коштів за не виконані роботи та неповернене майно та відшкодування моральної шкоди,-
ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 26 квітня 2016 року ним був укладений з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 правочин у вигляді розписки на проведення ремонту м'яких меблів (дивану). Згідно даної угоди позивач здійснив попередню оплату в розмірі 800 гривень. За змістом позову, відповідач зобов'язався протягом 14 днів провести ремонт дивану, але до цього часу не виконав робіт з ремонту дивану, а також відмовляється повернути диван та сплачені позивачем кошти в сумі 800 грн. ОСОБА_2 також зазначає у позові, що ним для доставки дивану для проведення ремонту був найнятий автомобіль з бригадою для його знесення з п'ятого поверху, за що було сплачено кошти в сумі 500 грн. Залишкова вартість дивану, який необхідно було відремонтувати становить 3 000 грн. За словами позивача, порушення відповідачем його прав, відмова у проведенні ремонту дивану та повернення коштів, присвоєнні чужої речі, викликало у позивача стрес, нервування, необхідність звертатись за медичною допомогою, займатись судовою тяганиною, отже заподіяло останньому моральну шкоду, яку позивач оцінює в 3 000 грн. З огляду на викладене у позові, ОСОБА_2 просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 на свою користь сплачені кошти як попередня оплата за виконання робіт з ремонту мяких меблів в сумі 800 грн., 3 000 грн. за неповернуті м'які меблі, 500 грн. за автопослуги з доставки м'яких меблів та 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Крім того зазначив, що про надання відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, послуг з ремонту мяких меблів дізнався по телефону міської довідки за номером «1552», де йому продиктували 5-6 адрес, за якими певні особи надають указані вище послуги. Запропонована відповідачем ціна за перетяжку дивана у сумі 1 000 грн. влаштувала позивача. Крім того позивач повинен був оплатити додатково вартість тканей, якими за домовленістю сторін повинен був бути обтягнутий диван. За словами ОСОБА_2, він пропонував відповідачу підписати договір на надання послуг з ремонту меблів, однак останній від цього відмовився та на прохання позивача надати хоч якийсь документ, який би підтверджував передачу дивану на ремонт та сплату позивачем 800 грн. передоплати, склав розписку. ОСОБА_2 додав, що після здачі дивану в ремонт, він пару раз приходив до відповідача, що б поцікавитись чи відремонтований диван, проте за місцезнаходженням відповідача двері йому ніхто не відчинив. При цьому по телефону відповідач казав позивачу, що останнього не знає, від нього нічого не брав і вертати не збирається. Вартість переданого в ремонт дивану оцінює в 3 000 грн. та дану цифру вважає орієнтовною, вказаною з огляду на прочитані оголошення в газеті «Авізо». Диван купував на Сінному ринку пять років тому та квитанцій (чеків) на диван не зберіг. Додав, що у звязку із неповерненням дивану був вимушений придбати за 10 тисяч гривень новий диван. До правоохоронних органів з приводу привласнення відповідачем дивану не звертався, а лише звернувся до інспекції з питань захисту прав споживачів, проте там йому у вирішенні викладеної у позові проблеми не допомогли. З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини припинення ОСОБА_3 діяльності з ремонту мяких меблів як фізичною особою-підприємцем позивач просив суд стягнути з останнього зазначені в прохальній частині позову кошти як із фізичної особи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи не заперечення позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач ОСОБА_2 домовився з відповідачем ФОП ОСОБА_3 про ремонт м'яких меблів, а саме дивану (мякого кутка). Дана домовленість була оформлена розпискою від 26.04.2016, зі змісту якої слідує, що відповідач прийняв на ремонт мякий куток та передоплату 800 грн. Строк ремонту становить 14 днів.
Таким чином, в даному документі зазначено дату замовлення, дані про замовника, інформацію про передану відповідачу річ та послугу, яку замовив позивач, а також сума, яку позивач сплатив в якості авансу за виконання замовлення.
Судом також встановлено, що за доставку дивану до місця здійснення відповідачем своєї діяльності з ремонту меблів, а саме до будинку по вул. Я.Гамарника 51, позивачем сплачено гр. ОСОБА_4 500 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Договором на надання послуг по перевезенню на ремонт мякої меблі від 24.04.2016 та розпискою від 08.03.2017.
05 січня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис про припинення підприємницької діяльності з ремонту меблів і домашнього начиння фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з указаного реєстру (а.с. 23-25).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.
За змістом ст.ст. 865, 866 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та наведені вище статті нормативних актів суд приходить до висновку, що між сторонами був вчинений договір побутового підряду, оформлений у вигляді розписки.
Згідно із п. 3 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
У відповідності із ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати робот, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до наданої ОСОБА_3 позивачу розписки, дата прийняття замовлення та здачі в ремонт мякого кутку 26.04.2016, строк ремонту 14 робочих днів. Таким чином фактично ОСОБА_3 мав виконати замовлення не пізніше 18.05.2016, проте взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав до теперішнього часу.
З огляду на встановлене в ході судового розгляду порушення відповідачем своїх зобовязань за договором побутового підряду та на положення ст.ст. 526, 530, 626, 638, 837, 846, 849, 865, 866 ЦК України суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача збитків у вигляді 800 грн. передоплати (авансу) за ремонт дивану, а також 500 грн. плати за послуги з доставки мяких меблів до відповідача для здійснення останнім їх ремонту.
Стягуючи із ОСОБА_3 наведені вище збитки суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, що міститься у постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. Так, згідно із даним висновком, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
В той же час суд не знаходить підстав для задоволення решти позовних вимог. Так не можуть бути задоволені вимоги щодо стягнення моральної шкоди, оскільки їх задоволення суперечить нормам закону.
Так, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.
У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.
Оскільки ОСОБА_2 не пов'язує відшкодування йому моральної шкоди із каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, пошкодженням або знищенням його майна (за винятком зданого в ремонт дивану), то і підстави для відшкодування йому моральної шкоди відсутні.
Крім цього позивач не підтвердив належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України, що зданий ним в ремонт диван коштує 3 000 грн., у звязку із чим не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача 3 000 грн. за неповернутий диван.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226, 360-7 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у вигляді сплачених коштів як попередньої оплати за виконання робіт з ремонту мяких меблів в сумі 800 (вісімсот) гривень, а також 500 (п'ятсот) гривень за автопослуги з доставки м'яких меблів.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.В. Кузнєцов