АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальності «Стандард Фінанс Групп» щодо видачі дубліката виконавчого листа та заміни сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на рухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп» звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2010 року у справі №2-3847/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, яким стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 241 944 грн. 19 коп., в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль НОМЕР_1, а також вирішено питання про розподіл судових витрат. Крім того, заявник просив видати дублікат виконавчого листа №2-3847/10 по указаній справі.

В обґрунтування вимог заяви, ТОВ «Стандард ФінансГрупп» послалось на те, що унаслідок укладених договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, заявник є правонаступником стягувача та новим кредитором боржника. Також заявник зазначав, що виконавчий лист по даній справі було повернуто первісному стягувачеві, однак при укладенні договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором виконавчий документ не було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп», з огляду на що останній є втраченим.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року, з урахуванням виправлень внесених ухвалою цього ж суду від 01 березня 2017 року, заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником - ТОВ «Стандард Фінанс Групп», а також видано дублікат виконавчого листа №2-3847/10.

В поданій апеляційній скарзі боржник просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Послався на те, що виконавче провадження, в якому заявник просить замінити стягувача, на момент розгляду судом заяви не відкрите, а тому, заміна сторони в даному випадку є неможливою. Також, зазначав, що ТОВ «Стандард Фінанс Групп» не є особою, яка в силу вимог чинного законодавства має правові підстави для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Крім того, боржник посилається на те, що заявником не доведено факту втрати оригіналу виконавчого листа, а також пропущено строк на пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 241 944 грн. 19 коп., в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль НОМЕР_2, а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

28.03.2011 року судом першої інстанції на виконання указаного рішення суду видано позивачеві виконавчий лист №2-3847/10.

Задовольняючи заяву ТОВ «Стандард Фінанс Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що з матеріалів справи об'єктивно вбачається перехід до заявника права вимоги до боржника за відповідним кредитним договором.

Так, з матеріалів справи слідує, що 18 листопада 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги №114-0-0-00/7-2271, відповідно до якого право вимоги згідно з реєстром боржників, у тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Комерційний ІндустріальнийБанк».

Також до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на підставі ст. 27 Закону України «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов'язання боржників за основним договором, а саме за договором застави транспортного засобу, про що між сторонами був укладений договір про відступлення прав вимоги за договором застави.

В подальшому ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за Договором відступлення прав вимоги від 18 листопада 2015 року передало своє право вимоги за кредитним договором № від 28.03.2008 року з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, заявнику - ТОВ «Стандард Фінанс Групп» /а.с. 70-77/.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

А відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, керується наявністю чинних договорів про відступлення права вимоги, дійсність яких скаржником не оспорювалася.

За змістом правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-122цс13, та виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

В даному випадку, без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження таке виконавче провадження взагалі не може бути відкрите.

Так, первісний стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не може звернутися до органів ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження, оскільки не має права вимоги до боржника згідно умов зазначених вище договорів про відступлення права вимоги. В свою чергу, ТОВ «Стандард Фінанс Групп» не має процесуальної можливості подати відповідну заяву, оскільки указане Товариство не зазначене стягувачем у виконавчому листі та не може бути стороною виконавчого провадження без вирішення судом питання про її заміну.

Тобто, заміна кредитора у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відбувається поза межами виконавчого провадження.

При наявності договору про відступлення права вимоги та за відсутності заміни стягувача, відсутня й особа, яка має право подати заяву про відкриття виконавчого провадження. Тобто, складається ситуація, коли спір по суті процесуального питання вирішити неможливо, що є недопустимим.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ «Стандард Фінанс Групп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, обґрунтовано захистив права та інтереси заявника, як єдиної особи, що має право вимоги до боржника.

Крім того, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву ТОВ «Стандард Фінанс Групп» в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Так, згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

З матеріалів справи /а.с. 69/ вбачається, що 28 лютого 2014 року виконавчий лист №2-3847/10 було повернуто державним виконавцем стягувачеві - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

При цьому, згідно постанови державного виконавця від 28.02.2014 року виконавчий документ повернуто, у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке можна звернути стягнення. Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2010 року не виконано.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при укладенні договорів про відступлення права вимоги заявнику ТОВ «Стандард ФінансГрупп» не було передано оригінал виконавчого листа №2-3847/10. При цьому, ефективний правовий механізм, який дозволяв би заявнику витребувати виконавчий документ у первісного стягувача - відсутній.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав оригінал виконавчого листа №2-3847/10 втраченим.

При цьому, судом дотримано принцип обов'язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили, що закріплений в ч. 5 ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск заявником строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання, то останні не заслуговують на увагу, оскільки заявником не ставилось, а оскаржуваною ухвалою не вирішувалось, питання поновлення відповідного строку, а оцінка викладеним скаржником обставинам повинна бути надана державним виконавцем під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді