20.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/4110/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/4110/16-ц
2/205/926/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить суд встановити факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1АДРЕСА_1, яка розташована у АДРЕСА_1, а також визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири, проте позивач не може оформити спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2017р. вищевказану цивільну справу прийнято до провадження суддею Нижним А.В.

Позивач у судове засідання не з'явився, натомість його представник надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.1998р., виданого Третьою дніпропетровською державною нотаріальної конторою, ОСОБА_2 успадкувала квартиру АДРЕСА_2, яка складається з: 1 - коридору, 2 - кухні, 3 - уборної, 4 - жилої кімнати, 5 - кладової, житловою площею 21,8 кв.м., загальною площею 37,4 кв.м. (а.с.19).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Аналогічна правова позиція зазначена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла вищевказана квартира.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька, позивач у справі, оскільки вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У положеннях п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту його прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Водночас у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині встановлення факту належності спадкодавцю вищевказаної квартири, оскільки такого роду вимоги фактично є вимогами про визнання права власності за померлою особою.

Керуючись ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 392, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) до Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (місцезнаходження: м. Дніпро, пр Слобожанський, 29), про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з: 1 - коридору, 2 - кухні, 3 - уборної, 4 - жилої кімнати, 5 - кладової, житловою площею 21,8 кв.м., загальною площею 37,4 кв.м., - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Нижний