Справа № 350/370/17
Провадження № 2/350/333/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 травня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Максиміва І.В.

з участю секретаря - Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 310 (сорок три тисячі триста десять) гривень 11 копійок та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 травня 2012 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору банк має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив умови договору.

Станом на 31 січня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 43310 гривень 11 копійок, у тому числі: 3279 гривень 39 копійок заборгованість за кредитом, 33992 гривні 14 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3500 гривень заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 2038 гривень 58 копійок штраф (процентна складова).

Представник позивача у судове засідання не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

23 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією анкети-заяви відповідача (а. с. 6), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.7) та витягу з умов і правил надання банківських послуг (а. с. 8-30).

Зобовязання за договором позичальником не виконувалися, а тому утворився борг: 3279 гривень 39 копійок заборгованість за кредитом, 33992 гривні 14 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3500 гривень заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 2038 гривень 58 копійок штраф (процентна складова), що в сумі становить 43310 гривень 11 копійок, та підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а. с. 4-5).

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк.

За змістом ст.ст. 1049,1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобовязання за вказаним договором належним чином, чим порушив зазначені норми закону та умови договору, а тому суму, що включає заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками підлягають стягненню за рішенням суду.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

П. 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За змістом статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15., яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, у кредитному договорі передбачено подвійну відповідальність позичальника за невиконання зобов'язань, що є неправомірним, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути тільки штрафи, нараховані за невиконання кредитних зобов'язань.

У зв'язку із наведеними обставинами, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено понесені витрати у виді судового збору в розмірі 1600 гривень, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 197 ч. 2, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на р/р № 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 23 травня 2012 року у розмірі 39 810 гривень 11 копійок, у тому числі: 3279 гривеь 39 копійок - заборгованість за кредитом, 33992 гривні 14 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 2038 гривень 58 копійок штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» 1600 гривень судових витрат по справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу отримання його копії.

За заявою відповідача, поданою до суду протягом десяти днів з часу отримання його копії, рішення може бути переглянуте Рожнятівським районним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Максимів І.В.