Справа № 456/3806/17
Провадження № 6/456/157/2017
УХВАЛА

іменем України

13 грудня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию подання головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 за погодженням з начальником Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про встановлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом №3083, виданим 07.04.2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 1933039,98 грн. боргу на користь ПАТ КБ «Приват Банк».

В обґрунтування подання покликалася на те, що на виконанні у Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження 54390833 з виконання виконавчого напису №3083, виданого 07.04.2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 1933039,98 грн. боргу на користь ПАТ КБ «Приват Банк». Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-який дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду встановлено, що нерухоме майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавчої служби для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не зявився, про причину неявки не повідомив. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності транспортний засіб: причіп Krone, номер обєкта NM1049569, номер ДНЗ ВС4067ХХ, який переданий боржником ОСОБА_3 в заставу ПАТ КБ «Приват Банк» згідно з договором застави Е/V 2628 від 27.03.2007 року, однак боржник рішення про сплату боргу не виконує. За повідомленням Державної прикордонної служби України від 30.10.2017 року ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ER №756360 та неодноразово перетинав державний кордон України. Боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, а тому державний виконавець просить встановити ОСОБА_3 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, яке покладене на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших осіб за участю державного виконавця.

Головний державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. 13.12.2017 року на адресу суду поступило клопотання про розгляд подання без участі представників відділу.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши додані до подання матеріали, суд приходить до висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника - боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, окрім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи власну.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобов'язань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Отже, даним Законом визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень шляхом відмови у видачі паспорта або затримання чи вилучення паспорта.

Разом з тим, головний державний виконавець не надала суду переконливих доказів того, що ОСОБА_3 має умисел на ухилення від виконання грошових зобов'язань, що виникли на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 07.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1933039,98 грн., а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження його у праві виїзду за кордон.

Крім цього, ініціатором подання не надано суду доказів того, чи дійсно особа, відносно якої він просить встановити відповідні обмеження, свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, що їй взагалі відомо про такі зобов'язання.

Матеріалами справи не підтверджено, чи отримував ОСОБА_3 виклик до державного виконавця від 24.11.2017 року за № 17811 для надання підтверджуючих документів про сплату ним боргу /а.с.9/.

Окрім того, судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2017 року боржник ОСОБА_3 не отримав /а.с. 15/.

Верховний Суд України надав розяснення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження громадян у праві виїзду за межі України та зазначив, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження в праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням», слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Головний державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби покликається на те, що наявність у ОСОБА_3 невиконаних зобовязань, покладених на нього виконавчим написом, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, однак до подання, направленого до суду, не надає жодного аргументованого доказу на підтвердження ухилення боржника від виконання зобовязання, крім викладених обставин у поданні.

Враховуючи те, що особа, яка направила подання, не представила суду належні докази по справі, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що перебування боржника на території України буде сприяти належному виконанню боргових зобовязань, а його відсутність - буде перешкодою для їх своєчасного і належного виконання, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 197, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.В.Гула