Справа № 137/746/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2017 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю: секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, котра згодом померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, однак отримав відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 котрий мати ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_4.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак надав через канцелярію суду заяву якою просить: справу розглянути у його відсутність; позов підтримує в повному обсязі, та просить його задовольнити. Судові витрати просив залишити за ним (а.с.22). Одночасно долучив довідки та лист від державного нотаріуса (а.с. 25-26).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з'явився надавши через канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 р. виконавчим комітетом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., актовий запис № 22 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину приймає його дружина - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.05.2014 р. (а.с. 8).

Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданим 04.06.2015 р. виконавчим комітетом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., актовий запис № 6 (а.с. 6).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 29.06.1961 р. пояснюється факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_5 та спадкоємцем ОСОБА_1, як між батьком та сином (а.с. 7).

Згідно довідки нотаріуса Літинської державної нотаріально ї контори, за № 919/02-14 від 07.06.2017 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р і до дня смерті проживала АДРЕСА_2

Відповідно до довідки за № 91 від 13.03.2017 р. виданої виконавчим комітетом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, власником житлового будинку по АДРЕСА_3 був ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до довідки за № 100 від 13.03.2017 р. виданої виконавчим комітетом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, земельна ділянка в розмірі 0,54 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4, належить покійному ОСОБА_3, приватизована згідно рішення 7 сесії 22 скликання Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 30.05.1997 р. виділена в користування для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0.29 га. державний акт не виготовлявся (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою АДРЕСА_3, будинок побудовано у 1960 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., допоміжною площею 21,5 кв.м., веранди літера «а», ганку, літньої кухні «Б», сараю «Б1», сараю «В», погребу «п/В», погребу «Г», сараю «В1», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, огорожі №4 (а.с. 9-12).

Листом за № 909/02-14 від 02.06.2017 р. нотаріус Літинської державної нотаріальної контори відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальних дій та повідомила про право на звернення до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів (а.с. 26).

Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інший спадкоємець ОСОБА_2 визнає позов, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4, та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_4 та рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та після смерті якого спадщину прийняла спадкоємець за законом - ОСОБА_4, надалі після смерті якої спадщину прийняв спадкоємець за законом син ОСОБА_1 (позивач у справі).

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати, за клопотанням позивача (а.с. 22) слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 213-215 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера «А» загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., допоміжною площею 21,5 кв.м., веранди літера «а», ганку, літньої кухні «Б», сараю «Б1», сараю «В», погребу «п/В», погребу «Г»,сараю «В1», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, огорожі №4, яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 та рахується за ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.