Справа № 310/2103/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,

за участю позивачки, представників позивачки - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5, представника третьої особи - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2001 року, від якого мають дитину - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем розірвано 10 грудня 2013 року. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. В 2016 році вона звернулась до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів, але він ухиляється від свого батьківського обов'язку по утриманню дитини. На даний час вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_10, та разом з сином проживають в належному йому будинку. Крім них в даному будинку також мешкає неповнолітній син ОСОБА_10 - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач з вересня 2013 року жодного разу не виявив бажання поспілкуватись з дитиною, матеріальної допомоги не надає, не піклується про стан його здоров'я, фізичний та моральний розвиток, не бере участі у навчально-виховному процесі, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду та лікування. Крім того, їх дитина ОСОБА_9 має намір вступити до Університету менеджменту, який знаходиться у Польщі. Але нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків може заважати дитині в подальшому здобути гідну освіту, оскільки для збору документів та складання іспитів для вступу в університет син повинен буде виїжджати до Польщі декілька разів, а для цього їй потрібно буде кожен раз звертатись до суду для отримання рішення суду про перетин кордону без згоди батька. Просила суд позбавити ОСОБА_8 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити.

Представник позивачки - ОСОБА_12 (довіреність НВХ №526055 від 19.10.2016р.) - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач з вересня 2013 року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною. Він знає номер телефону дитини, також знає, де син навчається, де живе, але не телефонує, не відвідує, не цікавиться його навчанням та життям взагалі, не виявляє ніякого бажання приймати участь у житті сина. Просила позов задовольнити.

Представник позивачки - ОСОБА_3 (довіреність НВХ №526055 від 19.10.2016р.) - в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідачу було відомо про даний позов, але він так і не спілкувався ні з сином, ні з позивачкою. Його просили, щоб він дав хоча б згоду щодо перетину сином кордону, але і цього він не зробив. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не телефонує сину, не спілкується, не вживає заходів щодо утримання дитини. Просив позов задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_8 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача - ОСОБА_5 (довіреність НМО №856494 від 19.06.2017р.) - в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, пояснив, що якщо і були якісь проблеми у вихованні дитини, але ці обставини були обґрунтованими.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради - Аліпова І.О. (довіреність № 01-0002/40 від 03.01.2017р.) - не заперечувала проти задоволення позову, підтримала наданий суду висновок про позбавлення батьківських прав, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що відповідач не приймає ніякої участі в житті сина ОСОБА_15, не спілкується з дитиною, не телефонує. У відповідача проблеми з алкоголем та наркотиками, виносив всі речі з дому, при дитині вживав наркотики. Дитина не проти того, щоб позбавили батька батьківських прав, оскільки має намір навчатися за кордоном, але батько дозволу на виїзд дитини не надає, хоча неодноразово зверталися. Відповідач живе зараз в Одесі, він знає телефон сина, але не телефонує йому, не цікавиться його навчанням, не цікавиться, чим дитина займається, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона сину ніколи не забороняла спілкуватися з батьком.

Неповнолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що батька свого бачив 3-3,5 років тому, з батьком розмовляв по телефону тільки, коли бабуся - матір батька - змушувала батька поспілкуватися з ним. Мама не забороняє спілкуватися з батьком. Для нього рідніше вітчим, бажання спілкуватися з батьком не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що позивачка її подруга, відповідача не бачила більше трьох років. Знає, що відповідач почав зловживати алкоголем, вживати наркотики, виносити речі з дому. Відповідач з дитиною не спілкується, життям сина не цікавиться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що вони друзі з позивачкою. З відповідачем знайомі з 2000 року. Знає, що ОСОБА_8 звільнився в 2003 році з «міськгазу» та зник з м. Бердянська, участі у вихованні сина ОСОБА_15 не приймає. Позивачка не забороняє сину спілкуватися з батьком, навіть колись наполягала, щоб син зателефонував бабі та діду. Знає, що позивачка та відповідач розірвали шлюб через те, що ОСОБА_8 вживав наркотики.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представників, представників відповідача та третьої особи, свідків, думку дитину, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_14 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 27 січня 2001 р.. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/12121/13-ц від 10.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 20.06.2002р. (а.с.7).

Згідно довідки вуличного комітету №18 м. Бердянськ від 28.03.2017 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Також за зазначеною адресою проживають: ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_11. Зазначений будинок належить ОСОБА_10 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2008 року (а.с.12,13,14).

12 серпня 2017 року ОСОБА_14 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2

Як вбачається з характеристики, виданої директором Бердянської багатопрофільної гімназії №2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчається в гімназії з 1 класу, навчається на достатньому та високому рівні, займається спортом, відвідує гурток з гри на гітарі в ЦДЮТ. Мати - ОСОБА_14 - завжди цікавиться навчанням сина, його громадською діяльністю, відповідально ставиться до виховання сина в сім'ї, регулярно відвідує школу, є активним помічником класного керівника. Батько, ОСОБА_8, протягом останніх трьох років жодного разу не відвідав школу, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с.16,17).

Згідно довідки Центру дитячо-юнацької творчості від 24.03.2017р., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно відвідує гурток «Школа інструментальної музики» ЦДЮТ, після занять у гуртку дитину забирає мама - ОСОБА_14

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/6875/16-ц від 23.12.2016 року стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 на утримання дитини ОСОБА_9 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 30.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Згідно довідки Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої ГТУЮ у Запорізькій області №5130 від 29.03.2017р. інформація про сплату аліментів за період з 01.01.2017р. по 27.03.2017р. ОСОБА_8 відсутня.

Згідно довідок ТОВ «Запоріжгаз збут» від 15.03.2017р., 14.03.2017р. та характеристики, ОСОБА_14 працює в Бердянському відділі реалізації ТОВ «Запоріжгаз збут», який територіально знаходиться у м. Бердянськ з 01.07.2015 року, проявила себе як працелюбний і відповідальний співробітник (а.с. 23,24,25). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради надав суду висновок № 001-6300/47 від 06.10.2017р. про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не піклується про його виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоров'я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, фактично батько існує лише за документами.

Зазначені висновки повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітньої дитини.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 169, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню до дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дністрян