Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/236/17
Провадження № 2/280/353/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Н. С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Коростишівського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 5293 гривні 90 копійок. В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Коростишівському районному центрі зайнятості як безробітна з 26.11.2015 по 05.05.2016. Актом розслідування страхових випадків №48 від 06.05.2016 інформацію про належність громадянки ОСОБА_2 до категорії зайнятого населення було підтверджено. У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 на момент реєстрації як безробітної, а саме: 26.11.2015 надавала послуги за договорами цивільно-правового характеру (далі - ЦПХ) у ТОВ «Євроброкер» згідно безстрокової угоди про співпрацю за №504-101081 від 29.10.2010. Відповідно даних обміну ПФУ про періоди зайнятості особи, що надійшов 07.04.2016 зафіксована дата розірвання ЦПХ між ОСОБА_2 та ТОВ «Євроброкер Україна» 01.02.2016, тобто в період перебування на обліку. Відповідно до заяви про надання статусу безробітної від 26.11.2015, яка підписана ОСОБА_2, зазначено, що вона станом на 26.11.2015 трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та зобовязана повідомляти про всі обставини зміни її даних. 02.12.2015 відповідач прослухала інформаційний семінар для безробітних, взяла на себе зобовязання повідомляти про всі зміни реєстраційних даних, які внесені в персональну картку. Однак, всупереч вимогам Закону та поданої 26.11.2015 заяви ОСОБА_2 не повідомила центр зайнятості про факт наявності діючої угоди ЦПХ. За період з 03.12.2015 по 05.05.2016 відповідач отримала допомоги по безробіттю в сумі 5293 гривні 90 копійок. Тому, на момент звернення за сприянням у працевлаштуванні до центру зайнятості ОСОБА_2 належала до категорії зайнятого населення, тому не мала права бути визнаною безробітною та не мала права на призначення допомоги по безробіттю, чим завдала матеріальної шкоди Коростишівському РЦЗ.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, також пояснила, що у відповідь на запит ТОВ «Євроброкер Україна» надіслало лист від 25.04.2016, підписаний директором ОСОБА_3 та належним чином завірену копію Угоди про співпрацю з наказом №47-к від 29.01.2016, яким прийнято рішення про розірвання Угоди 01.02.2016, відомості про яку і внесено до звітності ДПІ. Окрім цього, листом чітко зазначається про існування договірних відносин між ними з дати укладення Угоди про співпрацю, тобто з 29.10.2010 по 01.02.2016 на підставі п.4.2.3, тобто з ініціативи Фірми. На основі отриманих даних позивачем складено акт розслідування страхових випадків від 06.05.2016 №48, в якому підтверджено перебування відповідача у цивільно-правових відносинах на основі даних податкової звітності в ДПІ та даних ТОВ «Євроброкер Україна», яке підтвердило існування договірних відносин між ними та ОСОБА_2 у період з 29.10.2010 по 01.02.2016. На підставі вищевказаного акту Коростишівським РЦЗ видано наказ від 28.09.2016 №86 про повернення незаконно отриманого матеріального забезпечення. Наказом ТОВ «Євроброкер Україна» №47-к від 29.01.2016 підтверджено ініціативу Фірми у розірванні договору з 01.02.2016. Тому, факт негайного припинення угоди з причин 6-місячної не активності відповідача спростовується та свідчить про відсутність ініціативи Фірми розірвати договір після спливу 6 місяців, оскільки угодою не передбачено, що консультант має працювати щомісячно і з певними обсягами виконання робіт, робота навпаки передбачається у вільному режимі. Наявність цього наказу свідчить про існування договірних відносин між відповідачем та Фірмою у період перебування на обліку у центрі зайнятості, а посилання відповідача на лист ТОВ «Євроброкер Україна» від 30.05.2017 №27 та наказ №69-к від 30.05.2017, що Угода припинена з 01.12.2012 є необґрунтованими та не має юридичної сили. Більше того, станом на час складання акту розслідування та видачі наказу про повернення допомоги наказ ТОВ «Євроброкер Україна» №47-к від 29.01.2016 не був оскаржений відповідачем, був юридично чинним, а тому він потягнув за собою юридичні наслідки. Упродовж всього періоду перебування на обліку як безробітної відповідач не здійснила жодних дій для того, щоб оскаржити дію наказу, 16.05.2016 відповідач безпосередньо ознайомилася з актом розслідування. Також відповідач проігнорувала отримання копії наказу Коростишівського РЦЗ від 28.09.2016 №86 та листа-повідомлення №369 від 28.09.2016 з вимогою повернути кошти, оскільки рекомендований лист з повідомленням повернувся на адресу центру зайнятості і звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідач не оскаржувала ні вказаний наказ, ні претензія. Також представник позивача вказала, що якщо наказом відміняється попередній розпорядчий документ, то він не має бути визнаний таким, що втратив чинність у відповідності до Правил організації діловодства та архівного забезпечення документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, затвердженого наказом МЮУ від 18.06.2015 №1000/5. Передбачається, що такий наказ не породжує юридичних наслідків, а якщо дію первинного наказу вже розпочато, припинити його дію можливо лише на майбутній час. Тому, на момент звернення за сприянням у працевлаштування до центру зайнятості відповідач належала до категорії зайнятого населення, тому не мала права на визнання її безробітною та призначення допомоги по безробіттю, чим завдала шкоди позивачу, яку слід відшкодувати.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, пояснила, що припинила будь-які відносини з ТОВ «Євроброкер Україна» на час звернення до Коростишівського РЦЗ, не була зайнятою особою. Оскільки внесення даних до відповідних реєстрів відбулося помилково та є виправленими на цей час, угода з ТОВ «Євроброкер Україна» була розірвана 01.12.2012.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

26.11.2015 ОСОБА_2 звернулася до Коростишівського РЦЗ з заявою про надання статусу безробітного /а.с.3-5/. Наказом від 30.11.2015 №НТ151130 з 26.11.2015 ОСОБА_2 надано статус безробітного, наказом від 03.12.2015 №НТ151203 призначено допомогу по безробіттю, розпочато виплату допомоги по безробіттю /а.с.6/. 17.11.2011 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4 /а.с.47/.

Відповідно до довідки Коростишівського РЦЗ ОСОБА_2 було нараховано 5293 гривні 90 копійок допомоги по безробіттю /а.с.7/.

Тобто, позивачем у відповідності до вимог закону та долучених до такої заяви необхідних для її вирішення особистих документів відповідача, задоволено заяву, надано відповідачу статусу безробітної та розраховано відповідну допомогу (матеріальне забезпечення безробітній) з 26.11.2015 по 05.05.2016 на загальну суму 5293 гривні 90 копійок, яку відповідачем отримано.

Натомість, як вбачається із матеріалів розслідування обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /а.с.8-14/, у період звернення відповідача до позивача із згаданою заявою, вирішення питання про надання їй статусу безробітного, нарахування та виплати їй допомоги як безробітній, відповідач фактично була зайнятою особою, оскільки виконувала умови чинної угоди про співпрацю, укладеного між нею та ТОВ «Євроброкер Україна» 23.10.2010, який на час подання нею заяви та до 01.02.2016 діяв та не був розірваний. Більше того до відповідач про розірвання такого, у відповідності до його умов не зверталась.

Відповідно до п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №198 від 20.03.2013 (в редакції на час спірних правовідносин), статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону. У разі наявності пропозиції підходящої роботи у день подання заяви про надання статусу безробітного особі за попереднім узгодженням з роботодавцем видається направлення на працевлаштування за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Особа зобовязана подати протягом семи календарних днів з дня отримання такого направлення центру зайнятості письмову відповідь роботодавця про працевлаштування або відмову у працевлаштуванні. Якщо в зазначений строк особа подає центру зайнятості письмову відповідь роботодавця про відмову у працевлаштуванні або відстрочення вирішення питання щодо працевлаштування у звязку з необхідністю проходження медичного та наркологічного огляду, призначення дати конкурсного відбору, такій особі надається статус безробітного з дня подання відповідної заяви.

Згідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» року (в редакції на час спірних правовідносин) статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам»; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Згідно із п.п. 1 п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 № 198 «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» центр занятості припиняє реєстрацію осіб, які шукають роботу з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

06.05.2016 у результаті проведення звірки отримання особою доходу в період перебування на обліку позивачем було встановлено, що ОСОБА_2 в період перебування на обліку в Коростишівському РЦЗ у статусі безробітного мала з ТОВ «Євроброкер Україна» безстрокову Угоду про співпрацю №504-101081 від 29.10.2010 з 29.10.2010 по 01.02.2016 /а.с.8/.

Пунктом 4.2.3 цієї Угоди сторони підтверджують свою двосторонню згоду в тому, що договір негайно припиняється з ініціативи ТОВ «Євроброкер Україна» з причин відсутності результатів роботи ОСОБА_6 протягом 6 (шести) місяців. У цьому випадку розірвання не потребує письмової фіксації.

За період з жовтня 2011 року по листопад 2011 року відповідач отримала винагороду за надані послуги у розмірі 281 гривня 61 копійка, а з листопад по грудень 2010 року 1328 гривень 41 копійка /а.с.12-13/.

29.01.2016 ТОВ «Євроброкер Україна» було розірвано угоду про співпрацю з 01.02.2016 з ОСОБА_2 у звязку з пп. 4.2.3 Угоди про співпрацю та на підставі п. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України /а.с.11/.

Згідно з п. 2 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 44 цього Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Також п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» унормовано, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

За змістом пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Звідси, наявність цивільно-правового договору, укладеного відповідачкою з ТОВ «Євроброкер Україна» свідчить про її зайнятість, що виключає можливість для надання їй статусу безробітного та виплату матеріального забезпечення.

Утім ОСОБА_2 у заяві про надання їй статусу безробітного, поданої 26.11.2015, не вказала про наявність вищевказаного цивільно-правового договору, який діяв в період з 29.10.2010 по 01.02.2016.

16.05.2016 відповідач була ознайомлена з наказом №52 від 10.05.2016 про відшкодування заяво виплачених коштів /а.с.26/. Вказаний наказ не оскаржувався.

Суд критично ставить до листа ТОВ «Євроброкер Україна» від 30.05.2017 №27 та наказу №69-к від 30.05.2017 /а.с.39-40/, оскільки положеннями Угоди по співпрацю визначено, що припинення Угоди повинно бути письмово зафіксовано, за винятком випадків, передбачених п. 4.2.3, а також припинення Угоди через смерть ОСОБА_6 (п.4.2.2.2.3). На час звернення Коростишівського РЦЗ до ТОВ «Євроброкер Україна» помилкове внесення до списків не було виявлено. Тільки після звернення ОСОБА_2 до ТОВ «Євроброкер Україна», останнім було внесено зміни до наказу №47-к від 29.01.2016 та виключено із списку осіб, з якими розірвано Угоду про співпрацю, ОСОБА_5, яку внесено помилково, оскільки дія Угоди припинена на підставі пп. 4.2.3 з 01.02.2012 (наказ №69-к від 30.05.2017).

Тобто, відповідачці був наданий статус безробітного та проводилася виплата допомоги по безробіттю на підставі поданих нею недостовірних даних. Зазначені обставини в силу викладених вище положень є підставою для зняття її з реєстрації, припинення виплат, та повернення нею безпідставно сплачених коштів. Посилання відповідача на припинення відносин з 01.02.2012 та неотримання доходів, за наявності чинного цивільно-правового договору, яким передбачено отримання винагороди за виконання певної роботи, не вказує на те, що особа не відноситься до категорії зайнятих працівників.

Тому, суд пришов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 5293 гривні 90 копійок. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу у розмірі 1600 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 158, 174, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Коростишівського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Коростишівського районного центру зайнятості 5293 (п'ять тисяч двісті дев'яносто три) гривні 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Щербаченко