Справа № 509/910/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернулася позивачка з вищевказаною позовною заявою в якої вказала, що 18 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - «Банк») та ОСОБА_5 був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/13-1-08/406 в якому вказано, що Банк надав ОСОБА_5 у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання у сумі 410 000 доларів США за курсом НБУ на дату видачі з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 17.08.2023 року, зі сплатою 13,50 процентів.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Договором кредиту, між Банком та ОСОБА_5 - майновим поручителем 18.08.2008 року було укладено Іпотечний договір (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1390 (надалі - Іпотечний договір) згідно з яким іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно:

-земельну ділянку (кадастровий номер 020060048),

загальною площею 01 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Абрикосова, 9/35, що належать Іпотекодавцю на підставі права приватної власності та житловий будинок, загальною площею 330/8, метрів квадратних та жилою площею 90,2 метрів квадратних, що знаходяться за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Абрикосова, 9/35, що належать Іпотекодавцю на підставі права приватної власності.

Крім цього для забезпечення зобовязань за даним Кредитним договором, на вимогу Відповідача 18 серпня 2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 06-09/1818

ОСОБА_7 зі ОСОБА_5 перебувала, у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1990 року, протягом 20 років. Шлюб між ними був розірваний згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2011 року. Актовий запис № 2019 зроблено міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції.

Предмет нерухомості, що є предметом спору, було придбано в зареєстрованому шлюбі на спільні кошти.

Проте, згоду на укладення Іпотечного договору від 18 серпня 2008 року за реєстровим номером № 1390 щодо передачі в іпотеку житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м «Дружний», вул. Абрикосова, 9/35 позивачка ОСОБА_7 не надавала.

В ході судового засідання представник позивача позов підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони є безпідставними та такими що не відповідають дійсності, оскільки Банк 07.10.2008 року направляв лист на адресу позичальника ОСОБА_5 з інформацією про підвищення процентної ставки за Договором кредиту до 14,50 % процентів річних, а тому Банк вважає, що позичальник фактично прийняв пропозицію кредитора про зміну розміру процентної ставки. В своєму поясненні також зазначають, що усі необхідні розяснення та визначення були надані ОСОБА_5 при укладенні договору.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 18 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/13-1-08/406 у сумі 410 000 доларів США кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 17.08.2023 року, зі сплатою 13,50 процентів

18 серпня 2008 року було укладено укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір згідно з яким іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно:

-земельну ділянку (кадастровий номер 020060048),

загальною площею 01 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Абрикосова, 9/35, що належать Іпотекодавцю на підставі права приватної власності та житловий будинок, загальною площею 330/8, метрів квадратних та жилою площею 90,2 метрів квадратних, що знаходяться за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м Дружний, вул. Абрикосова, 9/35, що належать Іпотекодавцю на підставі права приватної власності.

Тоді як в період з 20 жовтня 2008 року банк Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 13,50 % на 14,50 % відсотків, проте додаткової угоди що до внесення істотних змін до кредитного договору щодо зміни та підвищення процентної ставки з позивачем не підписували та не погоджували, листи з інформацією зміну процентної ставки Банк їй не направляв. Про те, що існує заборгованість ОСОБА_5 за кредитними зобовязаннями перед відповідачем позивачка не знала, оскільки повідомлень про виконання зобовязання солідарно разом з Позичальником вона також не отримувала.

Позивач також зазначає, що Банк не видав позичальнику всю суму грошових коштів, на які вона давала згоду при підписанні даних договорів.

Після того як позичальник порушив свої зобовязання за Договором кредиту вимоги від Банку до позивача так і не були предявлені, внаслідок чого збільшилась її відповідальність через нараховану суму заборгованості по підвищеним процентам за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст.33 ч. 1 Закону «Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ч.3 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст. 1056-1 ч.4 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Тоді як згідно Довідки наданої ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/2834 від 19 березня 2014 року вбачається, що з 10 листопада 2009 року відсоткова ставка за кредитним договором збільшена з 13,50 % до 14,50 % відсотків річних та комісій.

У судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» факт збільшення процентної ставки за кредитним договором не спростовувала та зазначила що таке збільшення відбулося у відповідності до умов кредитного договору про що позичальнику ОСОБА_5 було направлено рекомендованого листа.

У якості доказу направлення повідомлення банк надав суду Листа №09-12/96-6206 від 07 жовтня 2008 року з інформацією про підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами. В якому також було, повідомлено, що згідно з умовами Договору кредиту позичальник має право в будь-який час достроково погасити кредит та сплатити нараховані проценти або продовжувати користуватися кредитом, сплачуючи проценти в розмірі, що зазначений в листі.

Зважаючи на це, після зміни розміру процентної ставки за користування кредитними коштами Банк був зобовязаний повідомити сторону про внесення змін до Кредитного Договору, про те під час розгляду справи доказів повідомлення сторони, відповідачем суду не надано.

В запереченні проти позову представник відповідача зазначає, що оскільки ОСОБА_5Ф, незважаючи на попередження Банку про підвищення розміру процентної ставки, продовжував сплачувати кредит, а також не виконав зобовязання, передбачені в разі непогодження з процентною ставкою, визначені п. 2.13.1 Договору кредиту, то Банк вважає, що він фактично прийняв пропозицію кредитора про зміну процентної ставки та є підставою для відмови в задоволенні позову про розірвання договору іпотеки.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що договір іпотеки має бути визнаний недійсним, у звязку з порушеннями та недотриманням умов договорів зі сторони відповідача ПАТ «Укрсоцбанк».

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 243,60 гривень,що підтверджується платіжними дорученнями. Позовні вимоги позивача задоволено, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь позивачки у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.258,259,265 ЦПК України, ст.ст.5,6,17 ЗУ "Про іпотеку", ст.ст.7,177 СК України, ст.ст.15,16,203,215,216,224,321,405,638 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати іпотечний договір укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку (на теперішній час - Публічним акціонерним товариством) «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1390, за яким ОСОБА_5 передав Банку в іпотеку нерухоме майно - недійсними.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача судовий збір на користь позивачки у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційної інстанції, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя: ОСОБА_8