АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/14633/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10428/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

19 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року первісні та зустрічні позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині задоволених зустрічних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Квартира належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1995 року.

Зазначила, що крім позивача спадкоємцями першої черги є ОСОБА_4 - мати померлого, ОСОБА_6 - донька померлого.

Також зазначила, що спадкоємці звернулись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування, у якій просила суд визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 5 жовтня 1995 року належить в рівних частках ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_8

В подальшому право власності на 1/3 зазначеної квартири перейшло до ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9

9 жовтня 2014 року укладено договір довічного утримання на 2/3 частки квартири належних ОСОБА_4 право власності перейшло до ОСОБА_7

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є доньками ОСОБА_8, ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_8

З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулись мати померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, донька померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 донька померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6

Згідно з інформаційними довідками Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 16 квітня 2014 року та від 30 серпня 2016 року 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_8

З довідки № 852, яка 19 березня 2014 року, виданої ТОВ "Київжитлосвіт" вбачається, що ОСОБА_8 проживав АДРЕСА_3.

Постановами від 8 грудня 2015 року державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частку квартири АДРЕСА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на частку квартири на ім'я померлого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положенням ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1266 ЦК України).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Задовольняючи первісні та зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_8

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_7 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

З журналу судового засідання від 20 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 - представник ОСОБА_7 був присутній у судовому засіданні, а відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції почато розгляд справи по суті без врахування доводів представника апелянта, що для оцінки зустрічного позову необхідний час для підготовки та оформлення заперечень, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, зустрічний позов був поданий та прийнятий судом першої інстанції 30 березня 2017 року, та надано час для ознайомлення із зустрічним позовом представнику відповідача та третьої особи до 20 червня 2017 року (т. 2, а.с. 94-96).

20 червня 2017 року представником відповідачки ОСОБА_3 надані заперечення на зустрічну позовну заяву (т. 2, а.с. 103-105).

Колегія суддів не може погодитись і з доводом апеляційної скарги, що судом першої інстанції належним чином не розглянуто клопотання про об'єднання справ в одне провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, заява про об'єднання справ в одне провадження належним чином не оформлена, представник апелянта не зазначив, які справи необхідно об'єднати.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 безпідставно відмовлено у залученні її в якості третьої особи, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки під час слухання справи ОСОБА_7 залучена до справи в якості третьої особи.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд безпідставно відхилив клопотання про витребування завірених копій заяви ОСОБА_8 про визнання батьківства ОСОБА_6, оскільки судом розглянуто справу на підстави тих доказів, які надані сторонами у справі та є достатніми для ухвалення рішення по справі.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано обмежив представника ОСОБА_7 для підготовки у судових дебатах, не заслуговують на увагу, оскільки по справі неодноразово призначалися судові засідання, у сторін було достатньо часу для підготовки до судових дебатів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_8, та мають право на рівні частини у спірній квартирі.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді