Провадження № 2/201/1864/2017
УХВАЛА

30 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання акту від 22 серпня 2016 року таким, що містить недостовірні відомості, безпідставними, недійсними, протиправними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 квітня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання акту від 22 серпня 2016 року таким, що містить недостовірні відомості, безпідставними, недійсними, протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання акту від 22 серпня 2016 року таким, що містить недостовірні відомості, безпідставними, недійсними, протиправними та відшкодування моральної шкоди залишено без руху та надано позивачу дводенний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Згідно поштового повідомлення 26 червня 2017 року позивачем отримано копію ухвали від 04 травня 2017 року.

Згідно із ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Ураховуючи те, що позивач недоліки указані в ухвалі суду не усунув, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу його позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 2, 4 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання акту від 22 серпня 2016 року таким, що містить недостовірні відомості, безпідставними, недійсними, протиправними та відшкодування моральної шкоди повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя М.П. Ходаківський