Справа № 369/4525/17
Провадження № 2/369/2489/17
08.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Пилипець А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Імангазалієвни, треті особи: виконавчий комітет Боярської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею в будинку , який нлежить особі на праві власності,
У квітні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 13.08.1994 року позивач знаходився у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 Імангазалієвною. В період шлюбу з відповідачкою народились діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 В даний час діти проживають з позивачем. 23.08.2011 року шлюб з відповідачкою був розірваний. Відповідачка на спірній жилій площі будинку № 10 по вул. Київська в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області була прописана 23.04.2003 року. Під час перебування з відповідачем у шлюбі, 20 жовтня 2001 року позивачу було подаровано ? будинку, який знаходився за адресою м. Боярка, вул. Київська, 12 Києво-Святошинського району, Київської області. Після розірвання шлюбу відповідачка виїхала в ОСОБА_7. В квітні місяці 2016 року відповідачка приїхала в м. Боярку, щоб зустрітись з дітьи і 20 квітня 2016 року вона знову виїхала в республіку ОСОБА_7 Федерації. Де вона знаходиться в даний час відповідау не відомо. З 20 квітня 2016 року відповідачка ніяких вістей про себе не давала. Добровільно знятись з реєстрації відповідачка не бажає. Відповідачка більше року без поважних причин залишила житлове пиміщення за адресою: Боярка, вул. Київська 10. Факт не проживання відповідачки на спірній жилій площі будинку № 10 по вул. Київській м. Боярка підтверджується 3 актами, складеними депутатом Боярської міської ради від 12.12.2016 року, 20.02.2017 року, 25.04.2017 року та свідками.
На підставі викладеного позивач просить визнати ОСОБА_2 Імангазалієвну такою, що втратила право користування житловою площею ? будинку № 10 по вул. Київській в м. Боярка, який належить ОСОБА_1.
У судове засідання позивач не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.169ч. 4, ст.224 ЦПК Україниухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно ч. 2ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи із наступного.
Згідност. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При розгляді справи судом встановлено, що згідно дговору дарування від 12.10.2001 року, ОСОБА_8 подарував ОСОБА_1 ? частину будинку № 12, що знаходиться у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Київській.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.08.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірваний.
Відповідно до актів депутата Боярської міської ради від 20.02.2017, 12.12.2016 року, 25.04.2017 року, ОСОБА_2 Імангазалієвна зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 проте за вказаною адресою не проживає.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад 1 рік без поважних на те причин.
Судом не встановлено фактів перешкоджання ОСОБА_2 а.А. відповідачу в користуванні житлом.
Відповідно до ч. 4 ст.156, ч. 2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.
Ст.ст.47,48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4ст. 9 ЖК Україниніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно дост. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно дост. 191 ЦК Українивласник майнамає право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно дост. 391 Цивільного кодексу Українивласник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідност. 405 ЦК Україничлени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч.2ст. 405 Цивільного кодексу Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно дост.72 Житлового кодексу Українивизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи.
Відповідно дост. 150 ЖК Українигромадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Ст. 155 ЖК Українижилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою.
На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Заст. 59 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що ОСОБА_2 з 2016 року не проживає в ньому, ускладнює здійснення ОСОБА_1 повноважень користування будинком, оскільки останній вимушений сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.
Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується.
Отже, обов'язок відділ реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради, щодо зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду про виселення встановлений на законодавчому рівні та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку.
На підставі ст. ст.391,405 Цивільного кодексу Українита керуючись ст.ст.10,57,60,74,88,169,209,213-215,218,224-228,292,294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Імангазалієвни, треті особи: виконавчий комітет Боярської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею в будинку , який нлежить особі на праві власності задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 Імангазалієвну такою, що втратила право користування житловим приміщенням ? будинку № 10 по вул. Київській в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали учать у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич