Рішення

Іменем України

18 вересня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Лишак О.І.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про повернення коштів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про повернення коштів, у якому просить стягнути з відповідача в його користь 37300 грн. 00 коп. перерахованих на картковий рахунок, а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в зустрічніому позові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказав , що йому було надано ПАП КБ "Приват банк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, він користуванвся даною карткою та невчасно погасив заборгованість за користування кредитними коштами, а тому ПАП КБ "Приват банк" звернувся до нього із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договорм в наслідок невиконання ним кредитних зобов'язань. 07 червня 2017 року ним було перераховано 37300 грн. як погашення заборгованості за кредитним договором

Представник відповідача ПАП КБ "Приват банк" у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності .

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

19.04.2017 року позивач ОСОБА_1 подав заяву на отримання кредиту в розмірі 3200 грн Як зазначено в заяві, відповідач погодився, що заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (надалі - Умови), а також Тарифами становить між відвідачем та позивачем договір про надання банківських послуг.

19.04.2017 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (првонаступником якого є ПАТ КБ"Приватбанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 3200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом в заяві підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п . 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

ОСОБА_1 отримано кредит однак він належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість в сумі 31574 грн. 38 коп. яка складається з: заборгованість за кредитом - 1628 , 42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24566 , 23 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3400 , 00 грн., 500 , 00 грн. - штраф (фіксована) частина, 1479 , 73 грн. - штраф (процентна складова) .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки .

Як вбачається із зустрічного позову 07 червня 2017 ОСОБА_1 поповнено картковий рахунок № 940588 у ПАП КБ "Приват банк" на суму 37300 грн. , яким скористатись він не може через відсутність коштів на рахунку , тому він звернувся у відділення банку де йому було відмовлено та повідомлено, що картковий рахунок заблоковано у зв'язку із закінченням терміну дії картки .

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Твердження ОСОБА_1 про те, що ним було поповнено картковий рахунок № 940588 у ПАП КБ "Приват банк" на суму 37300 грн. спростовуються показами самого відповідача позивача, оскільки в судовому засіданні він повідомив, що 07 червня 2017 року ним було перераховано 37300 грн. як погашення заборгованості за кредитним договором .

Також суд не може прийняти до уваги як доказ копію заяви ОСОБА_1 про внесення на рахунок відповідача помилково сплачених коштів, оскільки дана заява не містить вхідного номера Теребовлянського відділення №1 Тернопільської філії ПАТ КБ"Приватбанк" та відсутня відповідь відповідача на це звернення, а тому не може підтверджувати, що позивач звертався до банку, тим самим позивачем не доведено порушення права відповідачем щодо неналежного виконання умов кредитного договору №б/н від 19.04.2017 року.

Також суд не може прийняти до уваги як доказ копію квитанції від 07 червня 2017 року про внесення ОСОБА_1 37300 грн. , оскільки оригіналу чи належно завіреної копії в судове засідання не представлено .

Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування .

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Таким чином, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження вказаних в зустрічному позові обставин.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин , зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу своїх позовних вимог викладнех в зустрічному похові, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, та судом не здобуто доказів, які б підтверджували порушення права відповідача - позивача ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку, що в задоволені зустрічного позову слід відмовити у зв'язку із безпідставністю позовних вимог .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 57 -59, 60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, , суд ---

В И Р І Ш И В :

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про повернення коштів, відмовити у зв'язку із безпідставністю позовних вимог .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий В.В. Малярчук