Справа № 723/3176/16-ц
Провадження № 2/723/156/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди користування та розпорядження своїм майном

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, про усунення перешкоди користування та розпорядження своїм майном, посилаючись на те, що вона є власником будинку в м.Сторожинець по вул.Чернівецькій, за № 67, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Попереднім власником житлового будинку є відповідач по справі, ОСОБА_2, який після продажу будинку не мав наміру добровільно знятися з реєстрації, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності. Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02.10.2015 року позов позивача задоволено та скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 в житловому будинку в м. Сторожинець, вул. Чернівецька, 67, Чернівецької області. Відповідача ОСОБА_2 було знято з реєстрації 27.10.2015 року, однак на вимогу позивача звільнити приміщення останній відмовився та надалі проживає у житловому будинку по вул. Чернівецькій, 67, в м. Сторожинець. Позивач доступу до майна не має, так як відповідач їй постійно погрожує та чинить перешкоди в користуванні майном.

Позивач просила суд зобовязати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком, який розташований в м.Сторожинець по вул. Чернівецька, 67, Чернівецької області, виселивши його з житлового будинку, звільнити житловий будинок № 67, літню кухню літ. «Б», гараж літ. «Г», сараї літ. «В,Д», що розташовані по вул. Чернівецькій в м. Сторожинець від своїх особистих речей, передавши позивачу ключі від вхідних дверей будинку та інших надвірних споруд, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в уточненому позові обставини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що його житловий будинок перейшов у власність позивача внаслідок укладення між ним та співмешканцем позивача, який в подальшому помер, договору позики про, що надати суду відповідні докази він не має змоги. Він готовий викупити у позивачки спірний житловий будинок за ціною яка зазначена в договорі купівлі-продажу. Після цього він може говорити і про іншу більшу сумі яку схоче позивач. Просив не задовольняти позов і тим самим надати йому можливість викупити будинок.

Представник позивача, в суді, заперечив наявність у позивача бажання продавати відповідачу свій будинок.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Сторони представили суду свої докази і суд розглянувши цивільну справу, заслухавши сторони та дослідивши надані письмові докази по справі, встановив фактичні обставини справи і відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.04.2015 року (а.с.9-12), укладеного між відповідачем по справі ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_3, остання придбала у відповідача житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Сторожинець, на вул. Чернівецькій за № 67, Чернівецької області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 цього ж числа та зареєстровано в реєстрі за № 696.

Виникле у позивача право власності на придбаний нею обєкт нерухомого майна, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.04.2015 року, тобто в день укладення між сторонами договору купівлі-продажу, що в суді підтверджено відповідним витягом з цього реєстру (а.с.8)

Згідно п.3.1 вказаного договору, продавець зобовязався передати житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, знятись з реєстрації особисто, звільнити будинок від речей 07 червня 2015 року та передати покупцеві ключі від будинку.

Вказані обовязки відповідачем не виконані в повному обсязі, підтвердженням чого є рішення Сторожинецького районного суду від 02.10.2015 року по справі № 723/2290/15-ц (а.с.7) згідно якого було усунуто ОСОБА_3 перешкоди у здійсненні права власності шляхом скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в житловому будинку № 67 по вул. Чернівецькій в м. Сторожинець. Рішення суду вступило в законну силу 27.10.2015 року і ОСОБА_2 цього ж числа був знятий з з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджено довідкою КП Сторожинецьке ЖКГ від 201.10.2016 року № 8647 (а.с.6)

Відповідно до вимог ст.ст.41, 47 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожен має право на житло. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачає в тому числі і звернення власника майна до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про виселення.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для виселення особи з житлового будинку залежить в тому числі і від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

За правилами п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Таким чином, внаслідок того, що ОСОБА_2, продав свій будинок ОСОБА_3, його право власності на це будинок припинилося.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, є договори та інші правочини, а тому внаслідок продажу свого житлового будинку та укладення про це відповідного, договору у відповідності до норм чинного законодавства України, у відповідача, як колишнього власника спірного житла виникли зобовязання, передбачені до того ж укладеним договором, щодо звільнення житла для використання його новим власником.

Статтями 527, 530 ЦК України, визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та в строк встановлений в зобовязанні.

Статтею 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Встановивши в договорі і строк і порядок виконання зобовязання по передачі проданого житлового будинку з погосподарськими спорудами, ОСОБА_2 навмисно, як було встановлено в суді, їх не виконав чим порушив право власника житла на користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Виходячи з цього, суд знаходить, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача до не створювання ОСОБА_3 перешкод у користуванні спірним житловим будинком, звільнення будинку і інших споруд, від речей, передачі від обєктів нерухомості ключів та виселення відповідача із будинку позивача.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач документально підтвердила понесені нею судові витрати у вигляді судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 9, 150 ЖК України, ст.ст. 11, 319, 346, 383, 391, 527, 530 ЦК України та керуючись ст.ст. 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212, 223, 292 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди користування та розпорядження своїм майном, задовольнити .

Виселити ОСОБА_2 із житлового будинку № 67, що по вул. Чернівецькій в м.Сторожинець, Чернівецької області.

Зобовязати ОСОБА_2:

-не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні і розпорядженні житловим будинком № 67, підвалом літ. «Пд», ганком з козирком літ. «а-1», літньою кухнею літ. «Б», верандою літ. «б», сараями літ. «В,Д», гаражем літ. «Г», вбиральнею літ. «Е». криницею № 2, що розташовані по вул.Чернівецькій в м. Сторожинець, Чернівецької області.

-звільнити житловий будинок № 67, літню кухню літ. «Б», гараж літ. «Г», сараї літ. «В,Д», що по розташовані по вул. Чернівецькій в м. Сторожинець від своїх особистих речей, передавши ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей будинку та інших надвірних споруд.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 6, що мешкає в м.Сторожинець, вул.Чернівецька, 67 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає в с. Панка, Сторожинецького району, Чернівецької області, 580 (пятсот вісімдесять) гривень, сплаченого нею судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: