233 № 233/4563/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

за участю

секретаря Теліціної О.О.

представника позивача Плеханова А.О.

відповідачів -

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 67916 грн. 42 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № КТН3GА, укладеного 30 жовтня 2007 року, відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача кредит в сумі 18900 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 29 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № КТН3GА/1, відповідно до умов якого ОСОБА_4 взяла на добровільних засадах на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Відповідач ОСОБА_3 свої договірні зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Приймаючи до уваги, що позичальник ОСОБА_3 неналежним чином виконував передбачені договором зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків і комісій, позивач просить стягнути на його користь з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 20 травня 2015 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 29445 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10087 грн. 95 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1202 грн. 80 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 23707 грн. 83 коп., фіксованої частини штрафу в розмірі 250 грн., процентної складової штрафу в розмірі 3222 грн. 21 коп., а всього 67916 грн. 42 коп., судові витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» Плеханов А.О. - в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини; просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - в судовому засіданні позовні вимоги в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту на нарахованими відсотками визнав в повному обсязі. В частині нарахованих сум заборгованості по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань та штрафів позовні вимоги не визнав, посилаючись на безпідставність їх нарахування, всупереч вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, просив застосувати строк позовної давності тривалістю один рік до вимог про стягнення пені.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 30 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 22), та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № КТН3GА (а.с. 11-13).

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № КТН3GА від 30.10.2007 року позичальник ОСОБА_3 отримав від позивача кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 30 жовтня 2007 року по 30 жовтня 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 18900 грн. 00 коп. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструмента в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

Сторони також узгодили суму щомісячних платежів та період їх внесення, а саме: щомісячно в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 345 грн. 14 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит та цілі, вказані в договорі; сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до договору, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду відповідно до договору; погашення кредиту здійснити в порядку, сумах та строки, передбачені договором.

У відповідності до п. 7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.3.7 кредитного договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3 даного договору.

25 жовтня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач ОСОБА_3 уклали додаткову угоду по кредитному договору № КТН3GА від 30.10.2007 року (а.с. 14), якою суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткового угоди зменшено на 14919 грн. 49 коп., а саме: відсотки у розмірі 0,00 грн., комісія у розмірі 0,00 грн., пеня у розмірі 14919 грн. 49 коп., а також внесено зміни до п. 7.1 кредитного договору № КТН3GА, а саме: відповідно до п. 7.1 договору, викладеного в новій редакції, позичальник ОСОБА_3 отримав від позивача кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 30 жовтня 2007 року по 30 жовтня 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 18900 грн. 00 коп. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом відсотків з 25.10.2012 року у розмірі 20,94% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту, що міститься в Додатку № 1 до Додаткової угоди (а.с. 15).

Крім того, у додатковій угоді від 25 жовтня 2012 року сторони досягли згоди, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 50 (п'ятдесят) років.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № КТН3GА від 30 жовтня 2007 року та Додатковою угодою від 25 жовтня 2012 року до кредитного договору № КТН3GА між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 29 жовтня 2012 року було укладено договір поруки № КТН3GА/1 (а.с. 17).

Згідно з п.п. 2, 3, 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків; поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений; у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 16 договору поруки визначено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 30.10.2007 року № КТН3GА та додаткової угоди до кредитного № КТН3GА від 30.10.2007 року.

Підписавши договір поруки № КТН3GА/1 від 29 жовтня 2012 року, ОСОБА_4 погодилася з умовами кредитного договору № КТН3GА від 30.10.2007 року та додаткової угоди до нього від 25 жовтня 2012 року, та своїм підписом підтвердила надання їй особисто одного з оригіналів даного договору.

Відповідач ОСОБА_3 не виконав належним чином зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. Як вбачається з розрахунку (а.с. 4-7) станом на 20 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 67916 грн. 42 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 29445 грн. 63 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10087 грн. 95 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1202 грн. 80 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 23707 грн. 83 коп., а також штрафи відповідно до кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 3222 грн. 21 коп.

Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, з нього вбачається, що станом на 20 травня 2015 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, комісії, пені та штрафів у відповідному розмірі.

При цьому, щодо нарахування пені за несвоєчасність виконання зобов'язань та штрафів порушення позичальником строків платежів, суд враховує те, що згідно з ст. 2 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Костянтинівський район Донецької області та м. Краматорськ (Краматорська міська рада), де значаться зареєстрованими відповідачі, віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с. 18), відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована та постійно мешкає в м. Краматорськ Донецької області.

Як вбачається з розрахунку пені, період її нарахування визначений з 23 квітня 2008 року по 20 травня 2015 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобов'язаний скасувати ОСОБА_3 пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. При цьому, з розрахунку пені також видно, що період її нарахування мав місце не тільки під час проведення АТО, але на початок проведення АТО - на 21 березня 2014 року нарахована пеня в розмірі 15898 грн. 97 коп.

З матеріалів справи також вбачається, що штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані позивачем станом на 20 травня 2015 року, тобто після 14 квітня 2014 року, у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що додатковою угодою від 25 жовтня 2012 року до кредитного договору № КТН3GА від 30.10.2007 року сторони визначили, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 50 (п'ятдесят) років.

У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача про застосування до позовних вимог про стягнення пені спеціальної позовної давності в один рік є необґрунтованим і неспроможним, оскільки така позовна давність збільшена за домовленістю сторін, про що сторонами укладено письмовий договір у вигляді додаткової угоди від 25 жовтня 2012 року.

Саме до цього зводиться правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1824 цс 15, відповідно до якої якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконав зобов'язань за кредитним договором № КТН3GА від 30.10.2007 року, укладеним з позивачем позов необхідно задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 20 травня 2015 року в загальному розмірі 56635 грн. 35 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 29445 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10087 грн. 95 коп. та заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1202 грн. 80 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 15898 грн. 97 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки із змісту вказаної статті вбачається, що банк зобов'язаний скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором, дія зазначеного закону на правовідносини в частині нарахування комісії за користування кредитом не поширюється.

Аналізуючи Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня в розмірі 7808 грн. 86 коп., нарахована у період часу з 15 квітня 2014 року по 20 травня 2015 року, а також штрафи в розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 3222 грн. 21 коп. (процентна складова), позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог в розмірі 566 грн. 36 коп., в рівних частинах, по 283 грн. 18 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 553, 554, 599, 612, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором№ КТН3GА від 30 жовтня 2007 року станом на 20 травня 2015 року в сумі 56635 (п'ятдесят шість тисяч шістсот тридцять п'ять) грн. 35 коп., яка складається з:

-29445 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом;

-10087 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1202 грн. 80 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-15898 грн. 97 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 283 (двісті вісімдесят три) грн. 18 коп. з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 13 червня 2017 року, повний текст рішення виготовлений 16 червня 2017 року.

Суддя: