Справа № 668/323/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Кліментовській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.01.2015 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №б/н від 31.03.2006 року, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем не виконуються умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплатити проценти за користування ним. Станом на 30.11.2014 року заборгованість відповідача за договором становить 28131,64 гривень. З урахуванням рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.11.2011 року, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в сумі 18042,15 гривень, різниця, яка підлягає стягненню з відповідача яз заборгованість за кредитним договором становить 10089,49 гривень. Враховуючи п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг позивачем нараховані штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 504,47 гривень, а всього сума заборгованості склала 11093,96 гривень. Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.03.2006 року в сумі 11093,96 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначила, що строк виданої відповідачу платіжної картки становив три роки, в подальшому він продовжувався автоматично. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила застосувати строк позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначила, що картку № 500667 вона отримала при підписанні заяв, після закінчення строку дії платіжної картки через три роки вона не продовжувала нею користуватися та не отримувала нової картки. В останнє судове засідання відповідач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н від 31.03.2006 року, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 7 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки № 500667. Договір був укладений у формі заяви. Згідно змісту вказаної заяви ОСОБА_1 ознайомилась та погодилась з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою ( а.с.14, 15-20).

За п.9.12 умов і правил надання банківських послуг, з якими погодився боржник, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про закінчення дії договору, він автоматично подовжується на той самий строк.

За Умовами та правилами надання банківських послуг кредит ОСОБА_1 виданий на строк дії кредитної картки, яку вона отримала 31.03.2006 року. Після закінчення строку дії картки на вимогу клієнта видається нова картка, якщо від нього не надійшла заява про закриття картрахунку (п. п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3 Умов).

Пунктом 2 розд. І Умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до пп.3.1.1, 5.4 розд. ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15 листопада 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 18042,15 гривень заборгованості за кредитним договором, яка складалася з заборгованості за кредитом у сумі 9673,22 грн. , заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 8368,93 грн. (а.с.8).

Згідно наданого ПАТ КБ «Приватбанк» до позову розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 31.03.2006 року станом на 30.11.2014 року становить 28131,64 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом 9673,22 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом 18458,42 гривень (а.с.9-12). При визначені розміру заборгованості позивач просив відрахувати від зазначеної загальної суми розмір заборгованості стягнутої за рішенням суду (а.с. 8), та остаточно стягнути з відповідача різницю 10 089,49 грн., 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 504,47 грн штрафу (процентна складова), а всього 11093,96 грн. (28131,64 - 18458,42+ 500+504,47).

З наданих представником пояснень та виписки по рахунку відповідача вбачається , що останній платіж відповідачем на погашення кредитної заборгованості було здійснено у вересні 2011 року рішення суду виконано повністю у травні 2015 року, стягнуті з відповідача за рішенням суду кошти у розмірі 18458,42 грн. як заборгованість за тілом кредиту - 9673,22 грн. та заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8368,93 грн. були зараховані банком у погашення штрафних санкцій пені, а тому тіло кредиту та відсотки за користування ним залишилися непогашеними.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

У відповідності до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

З врахуванням того, що рішенням суду тіло кредиту - 9673,22 грн. та заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8368,93 грн вже стягнуті та зазначене рішення виконано шляхом стягнення коштів з пенсії відповідача, суд не вбачає підстав для повторного їх стягнення., оскільки відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК).

Відповідно до умов договору, укладеного між сторонами кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки, а строк дії картки визначений у 3 роки.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

З урахуванням того, що строк дії картки закінчився у березні 2009 року, останній платіж в рахунок погашення боргу відповідачем було внесено у вересні 2011 року і більше платежів не здійснювала, а позивач звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості 05.01.2015 року, та дії щодо зарахування банком платежів у порядку примусового виконання рішення суду від 15.11.2011 року не можуть свідчити про переривання позовної давності, суд дійшов висновку, що до вимог позивача підлягає застосуванню строк позовної давності, передбачений ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України. З цих підстав заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.11,15, 525, 526, 530, 536, 599, 611, 615, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.03.2006 року в сумі 11093,96 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан