Справа № 350/279/17
Провадження № 2/350/291/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Максиміва І.В.

з участю секретаря - Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Рожнятівської райдержадміністрації про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою 18 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожнятівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовиий запис № 9, та залишити проживати дитину разом з ним.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 18 лютого 2013 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, оскільки відповідачка зловживає спиртними напоямими, в результаті чого часто не ночує вдома по декілька днів, дитина в цей час залишається без догляду матері. До грудня 2016 року позивач працював на сезонних роботах, а тому не міг постійно доглядати за сином. В грудні 2016 року відповідачка забрала сина та переїхала на постійне місце проживання до своєї матері в смт. Перегінськ Рожнятівського району. Однак 03 березня 2017 року позивач забрав дитину від відповідачки, оскільки остання разом зі своєю матір'ю часто зловживають алкоголем та залишають дитину без нагляду. З грудня 2016 року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Крім цього, у зв'язку з тим що відповідачка постійно зловживає алкогольними напоями, часто не ночує вдома, байдуже ставиться до виховання малолітнього сина, просить залишити проживати сина ОСОБА_4 разом з ним.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задоволити. Крім цього пояснив, що на даний час він працевлаштований, сина ОСОБА_4 оформив у дитячий садок за місцем праці, що дасть йому змогу постійно піклуватися про сина та його виховувати.

Відповідач позов визнала частково, не заперечила проти розірвання шлюб між нею та позивачем, проте малолітнього сина ОСОБА_4 просила залишити на проживання разом з нею. Крім того не заперечила, що вона та її мати дійсно час від часу зловживають спиртними напоями, однак вона про сина дбає, а коли вона відсутня по місцю проживання, дитину доглядає її старший син від першого шлюбу, а також її мати. Просить шлюб розірвати, а дитину залишити на проживанні з нею.

Представник служби у справах дітей Рожнятівської РДА ОСОБА_5 суду пояснила що орган опіки і піклування Рожнятівської РДА своїм висновком від 04.05.2017 року вважає за доцільне залишити малолітнього сина ОСОБА_4, 16.09.2013 року на проживання разом з батьком -позивачем по справі ОСОБА_1, що буде в повній мірі відповідати інтересам малолітньої дитини, оскільки мати зловживає спиртними напоями та може по декілька днів не ночувати вдома. Внаслідок цього, дитина часто залишається без нагляду або залишається з матір'ю відповідачки яка теж зловживає алкоголем. Натомість позивач працевлаштований, добре доглядає за сином ОСОБА_4, виховує його, має добрі умови для проживання дитини. Крім того зазначила, що відповідачці було запропоновано призупинити розгляд питання щодо визначення місця проживання дитини та пройти лікування від алкогольної залежності, однак остання відмовилась від проходження лікування, оскільки не вважає себе залежною від алкоголю.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Зі свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 116309 від 18 лютого 2013 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2013 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6).

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, з грудня 2016 року спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально, миритися не бажають, майнового спору не має. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що відповідач після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Разом з тим, між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини.

Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей.

У відповідності до ч. 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що дитина на момент вирішення спору проживає з батьком ОСОБА_1 в належному йому будинку в с. Ясеновець Рожнятівського району, а мати дитини проживає в будинку своєї матері в смт. Перегінськ Рожнятівського району. (а.с. 7, 12, 24).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рожнятівської районної державної адміністрації від 04.05.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне залишити малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на проживання з батьком ОСОБА_1. З данного висновку також вбачається, що відповідачка часто зловживає алкогольними напоями та періодично по декілька днів відсутня в дома за місцем проживання. (а.с. 24)

Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її виховання, місця проживання.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

З огляду на вік дитини, стосовно якої виник спір між батьками, допитати її в судовому засіданні не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на досліджені судом докази, які сторони надали суду на підтвердження та заперечення позовної вимоги, щодо визначення місця проживання дитини, керуючись принципом рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи інтереси дитини, а також те, хто з батьків виявляє більшу увагу і турботу про неї, а особливо її вік, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини, суд приходить до переконання про доцільність визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1

При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов'язку другого з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та Марко (дошлюбне Шляхтич) ОСОБА_7, укладений 18 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожнятівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області за актовим записом № 9.

Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача ОСОБА_1 змінити на дошлюбне Шляхтич.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Максимів І.В.