21 червня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/5126/17
Провадження № 2/243/2964/2017
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом комунального підприємства Словянської міської ради «Словміськводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання і водовідведення, -
06.06.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось комунальне підприємство Словянської міської ради «Словміськводоканал» (далі КП «Словміськводоканал») з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання і водовідведення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1, є абонентами КП «Словміськводоканал» та користуються послугами з водопостачання і водовідведення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг з водопостачання і водовідведення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з водопостачання і водовідведення у встановлений законодавством строк.
Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з водопостачання і водовідведення, а відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкають відповідачі, приєднаний до централізованого водопостачання і водовідведення. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем від відповідачів не надходило.
Окрім того, боржникам нараховані індекс інфляції у сумі 8014,46 грн. та 3 % річних у сумі 1065,75 грн.
У квітні 2017 року КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» зверталось до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, але у прийнятті заяви було відмовлено.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку у разі повторної неявки відповідачів.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з вимогами ч.ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2017 року було відмовлено у прийнятті заяви КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. (а. с. 11)
Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме забезпечення водопостачання та водовідведення, здійснює КП Словянської міської ради «Словміськводоканал».
На підставі п.1 ч.1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.
З наданих суду позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мешкають у квартирі АДРЕСА_4, користуються послугами з водопостачання і водовідведення та зі скаргами та претензіями до КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» не зверталися.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно з ч.1 ст.68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2мешкають в квартирі АДРЕСА_4, є абонентами КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» та користуються послугами з водопостачання та водовідведення, заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.
На підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України сума судового збору в розмірі 1600,00 грн. також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі абзацу шостого п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід стягнути на користь КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 800,00 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 10, 11,174, 209, 212, 214-215, 217, 218,224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги комунального підприємства Словянської міської ради «Словміськводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання і водовідведення, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_3