ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 200/6673/15ц
№ 2-зз/201/127/17
УХВАЛА

24 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі

Головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 200/6673/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017 року заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у цивільній справі № 200/6673/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом зняття арешту з усього нерухомого майна заявника та квартиру, розташовану у АДРЕСА_1.

В своїй заяві посилається на те, що відпала необхідність заходів забезпечення позову, оскільки суд, при винесенні рішення по даній справі, вжиті заходи забезпечення позову не скасував.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на необхідності скасування заходів забезпечення позову.

Інші учасники в судове засідання не зявилися.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь в справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 200/6673/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. До початку розгляду справи по суті, 03.04.2015, ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Циганкова В.О. було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою було накладено арешт на квартиру, розташовану у АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 213523 грн.

На теперішній час дане рішення не скасоване.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства заявником не надано будь-яких доказів того, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2014 року, виконане у звязку з чим відпала необхідність в арешті майна.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2.ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову є недоведеною та необґрунтованою, а відтак задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 200/6673/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, або отримання її копії, якщо особа не була при цьому присутня.

Суддя С.С. Федоріщев