29.06.2017 227/1505/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Здоровиця О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 18.01.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом №7. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали непорозуміння в родині. Протягом останнього року між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб. Майнового спору не має. Спору з приводу проживання та виховання дітей немає. Крім цього, матеріальна допомога на сімю та утримання дитини з боку відповідача відсутня. Усі обовязки щодо виховання та утримання дитини позивачка виконує самостійно. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частині від заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, позивач просить допустити негайне виконання судового рішення. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, понесені нею судові витрати.

Позивачка до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно письмових пояснень, наданих останнім (а.с.---) вбачається, що відповідач визнає вимоги позивача про розірвання шлюбу, але заперечує проти мотивів викладених позивачкою щодо розлучення і вказує на те, що саме вчинки і дії позивачки привели до фактично припинення між ними сімейних відносини та розладу в родині. При цьому відповідач зазначає, що подальшого сенсу підтримання сімейних відносин у них не має. Також з письмових пояснень відповідача вбачається, що проти вимог позивача щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки його доходу він не заперечує. Відповідач не погоджується з тим, що на нього повинні бути покладені судові витрати у вигляді судового збору, зазначаючи, що він є інвалідом 2 групи і згідно закону звільнений від вказаних судових витрат.

Суд, вважав можливим, розглянути справу без участі сторін на підставі їх заяв.

Перевіривши матеріали справи судом встановлені такі обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом №7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 168318 (а.с.11).

Свідоцтвом про народження серія І-НО № 316943, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міського управління юстиції Донецької області підтверджується, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.5).

Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони у справі протягом останнього року сімейні відносини не підтримують та спільно не проживають. З письмових пояснень сторін вбачається, що вони фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного і примирення між ними неможливо.

З матеріалів справи вбачається, що спільна малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з позивачем.

Між сторонами існують спір майнового характеру, який вони мають намір вирішувати в іншому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливо і збереження шлюбу між ними не можливо і буде суперечити їх інтересам, суд відповідно до ст..112 СК України приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Що стосується позивних вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частині від заробітку відповідача, то вказані вимоги суд вважає такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено вище сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.5).

Довідкою №17/1902 від 12.05.2017 року віділлу реєстрації Добропільської міської ради(а.с.6) підтверджується, що місцем реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3 є м.Добропілля, вул..Шевченка, 6/50, де він фактично і проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_1, що підтверджується позовною заявою позивача і не заперечувалося відповідачем.

З письмових пояснень відповідача судом встановлено, що останній заперечень проти вимог щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має.

Визнання відповідачем предявленого позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Беручи до уваги вимоги ст.180-183 СК України, враховуючи те, що доказів, які б свідчили про стан здоров»я дитини, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, а також інших обставин, які повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів відповідачем суду не надано, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів доходів відповідача.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 22.05.2017 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Що стосується вимог позивача щодо допущення негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, то суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п.12 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить розірвати шлюб та стягнути аліменти. Таким чином позивач заявляє вимоги як майнового так і не майнового характеру.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №0605040 від 07.07.2016 року (а.с.22) та копії пенсійного посвідчення №9 ОСОБА_2 (а.с.21) вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності строком до 07.07.2017 року.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно другого абзацу п.35 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, сплативши судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. і те, що позов задоволено в повному обсязі, а відповідач є інвалідом ІІ групи, тому, враховуючи вищевказані положення, суд вважає, що судовий збір по даній справі за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. слід відшкодувати позивачу за рахунок держави Державною судовою адміністрацією, а судовий збір за вимогу про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави.

Згідно ч.2 Постанови КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», коли обидві сторони у цивільній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією в їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України, ст.3, 215, 367 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Школа) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 18.01.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом №7.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Компенсувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, за рахунок держави Державною судовою адміністрацією розмір понесених нею судових витрат у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

На підставі ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

29.06.2017