Справа №2-3160/10
Провадження №6/522/359/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.,

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

До суду в особі представника звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Позика»» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення по цивільній справі № 2-3160/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягненя заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а саме, ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Позика»».

У судове засідання сторони не зявились, причини неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року між АТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ») укладено Договір факторингу №51, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 перейшло до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ».

26 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено Договір факторингу №51/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитом № 0 перейшло до ТОВ «ФК «ПОЗИКА».

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначене твердження кореспондується у постанові Верховного Суду України від 20 листопада2013 року, справа № 6-122 цс 13, що є обовязковим для застосування в силу ст. 3607 ЦПК України.

Як слідує з матеріалів справи, «Фінансова компанія «ПОЗИКА» є правонаступником стягувача ПАТ «Укрсиббанк».

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись 210, 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» - задовольнити.

Замінити стягувана - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» у справі № 2-3160/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягненя заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. Ю. Бойчук