АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 627/938/16-ц Головуючий суддя І інстанції Вовк Л. В.
Провадження № 22-ц/790/2717/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогоподарського підприємства «Барвінок» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю, третя особа - Приватне сільськогосподарське підприємство «Барвінок» та за позовом Приватного сільськогоподарського підприємства «Барвінок» до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області , ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Любівської сільської ради, третя особа - Приватне сільськогосподарське підприємство «Барвінок» про визнання права власності на нежитлові будівлі.

В позові ОСОБА_3 вказав , що в липні 2005 року ПСП «Барвінок», на підставі розпорядження № 27 та акту прийому-передачі, передало йому у володіння нежитлові будівлі: кладову, склад, зерносушарку, зерносховище, тік, критий тік, продовольчий склад, що знаходяться в с. Любівка Краснокутського району Харківської області. З вказаного часу позивач фактично володіє будівлями, зберігає їх у належному стані та покращує їх стан. На думку позивача, він набув право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки відкрито, безперервно володіє нерухомим майном більше 10 років. Прохав визнати за ним право приватної власності за набувальною давністю, а саме на кладову, зерносушарку, зерносховище, тік (комбіркомовий склад), критий тік, продовольчий склад, що знаходяться по АДРЕСА_1 та будинок тваринників, розвантажувальну площадку, два свинарники по АДРЕСА_2

В жовтні 2016 року позивач уточнив позов, вказавши, що відповідно до рішення виконавчого комітету Любівської сільської ради від 14.06.2016 року № 22, нежитловим будівлям присвоєні інші адреси. Тому прохав суд визнати за ним право власності на нежитлові будівлі, а саме: складське приміщення по АДРЕСА_3 складське приміщення по АДРЕСА_4; складське приміщення по АДРЕСА_5, складське приміщення по АДРЕСА_6.

В листопаді 2016 року до суду звернулася третя особа ПСП «Барвінок» з позовом до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлові будівлі.

В позові ПСП «Барвінок» вказали, що нежитлові будівлі, які є предметом спору, перейшли до підприємства від Любівської спілки пайовиків на підставі акту прийому - передачі майна. Любівська спілка пайовиків припинила свою діяльність. З 2004 року ПСП «Барвінок» фактично відкрито та безперервно володіє нежитловими будівлями, за власні кошти утримує їх та використовує у своїй господарській діяльності. Прохав визнати право власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі, а саме: складське приміщення (літ.Б-1) по АДРЕСА_7, складське приміщення (літ.Б-1) по АДРЕСА_4; складське приміщення (літ. Б-1) по АДРЕСА_7Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 01 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 та позову Приватного сільськогоподарського підприємства «Барвінок» про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПСП «Барвінок» в апеляційній скарзі просить вказане рішення змінити в частині відмови у задоволенні позову ПСП «Барвінок» та задовольнити вказані позовні вимоги.

В обґрунтування скарги зазначено, що при ухваленні оскаржуваного рішення мало місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність висновків суду обставинам справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення. Вказано, що судом першої інстанції не надано належної оцінки копіям актів прийому-передачі спірних нежитлових будівель ПСП «Барвінок», які свідчать про отримання вказаного майна Підприємством. Також зазначено, що частина нерухомого майна Любівської спілки пайовиків (колишній колгосп ім. Кірова) була орендована ПСП «Долина», та згодом за актом прийому-передачі передана ПСП «Барвінок». Відносно твердження суду щодо неможливості ідентифікації майна, що передавалась Підприємству зауважено, що майно, перебуваючи у власності колгоспу ім. Кірова (згодом Любівська спілка пайовиків), не мало адреси, а тому ідентифікувалось за їх цільовим призначенням. Адреси даному майну було присвоєно лише у 2016 році. Відповідність майна, зазначеного у актах прийому-передач, спірному нерухомому майну не оспорювалась Любівською сільською радою під час розгляду справи. Зазначили, що під час розгляду справи сторонаи не оспорювалося факт оплати Підприємством комунальних рахунків за спірні будівлі, проте, суд дійшов необґрунтованого висновку з цього питання.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що з'яились, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлені наступні факти.

Згідно акту прийому - передачі від 20 червня 2000 року комісія в складі ліквідаційної комісії Любівської спілки пайовиків передала уповноваженому від власників майнових паїв ОСОБА_4 будівлі і споруди, а саме: зерносушарку 1992 року введення в експлуатацію, критий тік 1974 року, тік (комбікормовий склад) 1972 р., продовольчий склад 1981 р., тік 1975 р.,огорожу току 1991 р., готель 1985 р., розвантажувальну площадку 1980, свинарник 1985,свинарник 1983 р., а відповідно до акту прийому -передачі від 14 серпня 2000 року - будинок тваринників 1985 року.

Як свідчить акт прийому -передачі основних засобів від 10 червня 2004 року, ПСП «Барвінок» прийняв майно, яке знаходилося в оренді у ПСП АФ «Долина», а саме: зерносховище 1969 року , кладову 1964 року, тік 1975 р., огорожу току 1991 р., автоваги 1979 р., їдальню 1978 р.

Розпорядженням №27 від 01.07.2005 року ПСП «Барвінок» передало ОСОБА_3 наступне майно, а саме: критий тік, тік (комбікормовий склад), продовольчий склад, зерносушарку, зерносховище, кладову, будинок тваринників, розвантажувальну площадку, 2 свинарники.

Актом приймання -передачі від 01.07.2005 року ПСП «Барвінок» передав, а ОСОБА_3 прийняв вище вказане нерухоме майно.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2007 року Любівська спілка пайовиків, в особі ліквідатора ОСОБА_5, продала, а ПСП «Барвінок», в особі директора ОСОБА_4, придбав літній табір за 3000 грн. Зазначені договори підписані сторонами.

Згідно акту-прийому передачі від 23 жовтня 2007 року, продавець передав, а покупець прийняв вказану нежитлову будівлю. Про те, що ПСП «Барвінок» сплатив грошові кошти, визначені договором купівлі-продажу за придбання літнього табору, Любівській спілці пайовиків, свідчить накладна №1 від 23.10.2007 року та квитанція прибуткового касового ордеру №26 від 07.11.2007 року.

26.05.2008 року Любівська спілка пайовиків припинила свою діяльність.

З технічних паспортів від 14.07.2015 року на кладову літ. «А-1» по АДРЕСА_8 критий тік літ. "Д-1" по АДРЕСА_1; продовольчий склад літ. "Е-1" по АДРЕСА_8, замовником яких є ОСОБА_3, вбачається, що дійсно за вказаними адресами розташовуються вище вказані будівлі.

Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 23.07.2015 року кладова літ. "А-1", зерносушарка літ. «Б-1», зерносховище літ. "В-1", тік (комбікормовий склад) літ. "Г", критий тік літ. "Д-1", продовольчий склад літ. "Е-1", будинок тваринників літ "А-1", розвантажувальна площадка літ. "Б-1", свинарник літ. "В-1", свинарник літ. "Г-1" відповідає вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації .

03 червня 2015 року відповідно до рішення ХХХV сесії VІ скликання Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_9

З рішення виконавчого комітету Любівської сільської ради від 10 травня 2016 року №18 вбачається, що створена комісія для проведення інвентаризації безхазяйного майна на території Ради.

Рішенням виконавчого комітету Любівської сільської ради № 22 від 14 червня 2016 року були присвоєні поштові адреси вище вказаним об'єктам нерухомого майна .

Відповідно до рішення VІІІ сесії VІІ скликання Любівської сільської ради від 05 липня 2016 року започаткована процедура визнання безхазяйним таких об'єктів нерухомого майна на території сільської рад, як складського приміщення по АДРЕСА_10 складського приміщення по АДРЕСА_10Згідно довідки РКП «Краснокутське БТІ» від 11.07.2016 року право власності на нерухоме майно, а саме складське приміщення по АДРЕСА_11 складське приміщення по АДРЕСА_12 не зареєстровані.

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна від 02.08.2016 року, 25.07.2016р., 26.07.2016р. вказані нежитлові об'єкти нерухомого майна зареєстровані як безхазяйне нерухоме майно.

Згідно зі звітом про оцінку майна нежитлових будівель загальною площею 3 873,20 кв. м., що розташовані в с. Любівка станом на 01.07.2016 року визначена у розмірі 1 910 800,00 грн..

Допитані по справі свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили в суді, що працюють в ПСП «Барвінок» та підтвердили, що ПСП «Барвінок» користується спірним майном та частиною складського приміщення.

Відмовляючи у задоволенні позову ПСП «Барвінок» суд першої інстанції виходив з недоведеності підстав для набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, які передбачені ч. 1 ст. 344 ЦК України.

У п. 11, абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам було роз'яснено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, всупереч вимог ст. 213 ЦПК України стосовно законності та обґрунтованості рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що з врахуванням характеру спору та суб'єктного складу учасників судового засідання за позовом ПСП «Барвінок» до органу місцевого самоврядування, Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, виник господарський спір, який з порушенням предметної юрисдикції був розглянутий судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

- захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

- інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 7 вересня 2016 року у справі 6-1593цс16, згідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вирішуючи позов ПСП «Барвінок» суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, безпідставно прийняв до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянув його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарги містить вимоги щодо перегляду рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПСП «Барвінок», то відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України рішення суду в іншій частині апеляційним судом не перевірялося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогоподарського підприємства «Барвінок» задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01 березня 2017 року скасувати в частині заявленого Приватного сільськогоподарського підприємства «Барвінок» позову про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю, які були заявлені до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області і провадження у справі у цій частині - закрити.

Роз'яснити Приватному сільськогоподарському підприємству «Барвінок», що позов в цій частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -