Справа № 494/893/17
Провадження № 2/494/509/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В:

14.09.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

У своїй заяві позивач зазначила, що 04 червня 2015 року померла її мати ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що пропустила встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказала, що пропустила строк на прийняття спадщини у звязку з тим, що була юридично необізнана відповідно вказаних строків, також хворіла та перебувала на лікуванні. Потім доглядала за хворим чоловіком. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4, а саме: три два з дня набрання законної сили рішенням.

У судовому засіданні 25.10.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Також вказала, що строк пропущений з поважних причин, так як хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні. Окрім того, довгий час доглядала за своїм чоловіком, який є інвалідом.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судовому засіданні 25.10.2017 року позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 25.10.2017 року не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, однак 10.10.2017 року на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає у повному обсязі, заперечень проти його задоволення не має (а.с.29).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №411516 від 04.06.2015 року померла ОСОБА_4 (а.с.6).

ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6.11 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, що підтверджується заповітом, складеним 24.02.2009 року (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №2209869 від 23.04.1962 року матірю ОСОБА_5 є ОСОБА_4, зі свідоцтва про укладення шлюбу від 17.11.1979 року вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1 «Приймак» (а.с.8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 21.01.1993 року вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_6 «Попик», зі свідоцтва про одруження від 19.11.1997 року вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_7 «Олексієнко» (а.с.32). Матірю ОСОБА_3 є ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.10.1966 року (а.с.34).

Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 10.10.2017 року прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_9 «Приймак» (а.с.37-40).

Згідно свідоцтва про смерть від 29.07.1993 року помер ОСОБА_10 (а.с.33).

ОСОБА_1 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою від 10.08.2017 року (а.с.9).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що власником земельної ділянки площею 6.11 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради є ОСОБА_4 (а.с.13).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.08.2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.11).

Довідкою виданою Раухівською амбулаторією від 06.12.2015 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в період з 20.11.2015 року по 06.12.2015 року (а.с.12).

Чоловік ОСОБА_11 переніс хворобу та є інвалідом, що підтверджується відповідними медичними документами (а.с.52-60).

Згідно зі ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».

Докази щодо інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини спадкодавця - відсутні.

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Згідно з частини першої статті 1270 ЦК України: «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини».

Як встановлено судом, позивач звернулась до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, однак 29.08.2017 року отримала відповідь про відмову, у звязку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.10).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини».

Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач пропустив строк прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіє на попереково крижовий радикуло-неврит з вираженим больовим синдромом. Також доглядає за чоловіком, який є інвалідом.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним».

Позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки на час відкриття спадщини хворіла та перебувала на лікування, та не здійснила дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини; інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини ОСОБА_4 - відсутні, що із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213,215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.10.2017 року.

Суддя І.А. Римар