Справа №442/6215/17
Провадження №2/442/2214/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів про стягнення середнього заробітку за час затримання виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні з 24.06.2015р. по 01.08.2017р. в розмірі 65195,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він, ОСОБА_1 (Позивач) працював з 01.01.2012р. по 05.03.2014р. у ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» і останнім днем роботи позивача на займаній посаді, а відповідно, днем звільнення, було 05.03.2014року. В день звільнення - 05.03.2014р. ним не було проведено розрахунку. У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому. Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року по справі №442/8407/14-ц стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на користь ОСОБА_1 17656 грн. 73 коп. заробітної плати, 16065 грн. 00 коп.- середнього заробітку за затримки розрахунку, та 1000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 01 липня 2015 року по справі №442/3322/15-ц стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів » на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плата в сумі 9265грн. 47 коп. без утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів. Разом з тим зазначаю, що рішення суду, яке набрало законної сили є обовязковим для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановленні рішенням, що набрало законної сили, в одній цивільній справі, не можуть оспорювати ся в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Саме по собі ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, при його невиконанні, не звільняє роботодавця від відповідальності згідно зі ст.117 КЗпП України. Таке розяснення цієї норми права, крім Постанови Пленуму Верховного Суду України, довів і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення,положень ст.233 КЗпП. України у взаємозвязку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу. Непроведения з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку у строки, зазначенні у ст.116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому платежі при звільнені,суд на підставі ст.117 КЗпІІ України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Аналогічна відповідальність роботодавця передбачена за несвоєчасне виконання судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати. Такої позиції, зокрема, дотримується суд касаційної інстанції і виклав її в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року ( справа №6-40054св13, доповідач Хопта С. В.). Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд У країни у своїй Постанові від 29 січня 2014 року, де, зокрема, зазначив, що при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день факгачного розрахунку. Відповідно до п.2 розділу 2 даного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п.8 розділу 4 даного Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про середню заробітну плату, середньомісячна зарплата складає 1700,16 грн. Тоді, заробітна плата за 1 робочий день становить 1700,16 грн./20 роб. днів = 85,00 грн./ за 1 робочий день. Строк заборгованості з 24.06.2015 р. по 01.08.2017р. становить 767 дні. Отже, заборгованість становить 65195,00 грн. Просить позов задоволити в повному обязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з»явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач представник Публічного акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранівв судове засідання не з»явився. Керуючись п.9 ст.74 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється той факт, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «ДЗАК» з 01.01.2012 року і був звільнений з роботи з 05.03.2014року згідно наказу генерального директора Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» ОСОБА_3 № 23 від 03 листопада 2016 року «Про вивільнення працівників у звязку з ліквідацією підприємства».

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, в день звільнення з позивачем не було проведено розрахунку, його не повідомляли про розмір нарахованих сум. Доказів протилежного відповідачем суду не представлено.

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2014р. з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на користь ОСОБА_1 стягнено 17656,73 грн. заробітної плати, 16065 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1000грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.07.2015р. з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 9265,47 грн. без утримання прибуткового податку й інших обов»язкових платежів.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №442/3322/15-ц, виданого 14.07.2015р.

Статтями 47, 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обовязку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Таким чином, судом встановлено, що позивач до сьогоднішнього дня не отримав належних при звільненні розрахункових коштів.

Конституційний суд України у рішенні №1-5/2012 від 22 лютого 2012 року зазначив, що положення ч.1 ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст.ст.116, 117,237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку на весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

За змістом ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку та з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. №100.

Таким чином, до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а саме два останні календарні місяці роботи.

Відтак, обґрунтованим є розрахунок позивача, з якого середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 24.06.2015р. по 01.08.2017р. становить 767 дні, отже відповідач має сплатити 767 х 85,00 (1 робочий день, оскільки середньомісячна зарплата складає 1700,16грн., заробітна плата за 1 робочий день становить 1700,16 грн./20 роб.днів = 85,00 грн.) = 65195,00 грн.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути в користь позивача 65195,00 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку з урахуванням усіх обов'язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.46,116,117 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 65195 ( шістдесять п»ять тисяч сто дев»яносто п»ять ) 00 грн. без утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" 1600 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гарасимків Л.І.