Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.04.2016 року близько о 18год.12 хв. , рухаючись на автомобілі «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Небесної сотні в м. Біла Церква, побачив автомобіль «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ, який рухався заднім ходом, виїжджав з місця парковки та здійснив зіткнення з автомобілем позивача. За кермом автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ був ОСОБА_3, як було встановлено пізніше. Водій «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ сказав, що відшкодує витрати, але втік відразу після зіткнення. Позивач викликав працівників поліції, було опитано свідків ДТП, позивач повідомив номерні знаки автомобіля, що спричинив ДТП. В результаті зіткнення ТЗ було пошкоджено автомобіль позивача і відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження про визначення збитку, вартість матеріального збитку спричиненого позивачу внаслідок вказаного ДТП становить 13 759 грн. 85 коп. Позивач просить суд стягнути дані кошти солідарно з власника автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ ОСОБА_2 і з водія з вини якого було вчинено ДТП ОСОБА_3 Також, позивач просить суд відшкодувати йому коштом відповідачів моральну шкоду, яку він оцінив в 35 000 грн. і відшкодувати судові витрати на загальну суму 4151,20 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнали, заперечивши факт вчинення ДТП.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників,покази свідків покази позивача, допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали даної справи, матеріали по факту звернення ОСОБА_4 ЖЕО №10078 від 15.04.2016р., ЖЕО №26620 від 25.08.2016 р., суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 15.04.2016 року близько 18.год.12 хв. позивач рухався на автомобілі «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Небесної сотні в м. Біла Церква, по ходу його руху в нього вїхав автомобіль «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ , який рухався заднім ходом, порушивши ПДР, а саме п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Наведене підтверджується показами свідків, які були присутні при самому ДТП, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також матеріалами ЖЕО №10078 від 15.04.2016р., ЖЕО №26620 від 25.08.2016 р. та показами позивача, який був допитаний судом в якості свідка в порядку ст. 62 ЦПК України.

Судом також, встановлено, що по факту вказаного ДТП не було притягнуто до адміністративної відповідальності винну особу, оскільки працівникам міліції не вдалося встановити особу водія «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2. Працівники поліції неодноразово викликали відповідача ОСОБА_3 для дачі пояснень, але останній заперечував свою причетність до ДТП 15.04.2016року, вказував, що його безпричинно переслідує ОСОБА_4, вимагає кошти за пошкодження свого автомобіля.

Встановленим є те, що на місце вказаного ДТП було викликано працівників поліції, які опитали свідків пригоди, склали схему ДТП та за повідомленням патрульної служби відразу , 15.04.2016р., виїхали на місце знаходження автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ по вул. Гоголя в м. Біла Церква поблизу будинку №18. Однак, автомобіль НОМЕР_3 був зачинений, водія не було. А тому інспектор ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8, запросивши свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 склав ОСОБА_4 огляду ТЗ «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 , де було зафіксовано характерне пошкодження цього ТЗ, яке відповідало опису події ДТП.

Так, згідно ОСОБА_4 огляду транспортного засобу від 15.04.2016 року, складеного інспектором поліції ОСОБА_8, зафіксовано свіже пошкодження лакофарбового покриття лівої задньої частини бамперу автомобіля НОМЕР_3 .

Встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_2,що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду ствердив, що був працівником патрульної служби, в районі Торгового центру «Гермес» по вул. Гоголя в м. Біла Церква побачив автомобіль НОМЕР_3, довго чекав водія, близько години, але оскільки ніхто до автомобіля не підходив, працівник поліції вирішив скласти ОСОБА_4 огляду ТЗ для чого були запрошені свідки, які вказані в самому акті і які підписали даний ОСОБА_4.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції, старший інспектор з дорожнього нагляду Білоцерківського ВП ГУ НП ОСОБА_11, суду показав, що отримав матеріали по ДТП, учасник якого залишив місце пригоди. Шляхом проведення різних заходів було встановлено власника автомобіля НОМЕР_3, встановлено номер телефона ОСОБА_3, якого викликали до відділу поліції, але він не бажав зявлятися. В подальшому ОСОБА_3 пояснив, що його ТЗ пошкодила сусідка, яка виїжджала з гаража. Остаточне рішення так і не було прийнято.

Свідок ОСОБА_12, який працював у відділі поліції та займався оформленням ДТП, суду показав, що отримав виклик на ДТП за участю автомобілів «Рено» і «БМВ» в районі «Мясної лавки» по вул. Небесної сотні. Водій авто «Рено» пояснив, що рухався по дорозі і з права на його автомобіль НОМЕР_4, який рухався заднім ходом, виїжджав від бард юра де був припаркований. Було зафіксовано пошкодження автомобіля ОСОБА_1 Водій авто «Рено Кенго » відразу назвав номерний знак автомобіля-винуватця ДТП і через 20-30 хв. було виявлено в іншому районі міста автомобіль з вказаним номером і з характерними пошкодженнями. Свідок пояснив, що матеріали які він складав мають технічну помилку щодо дати.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що був свідком ДТП, оскільки в момент ДТП знаходився в приміщенні будинку по вул. Комендантська 2. Свідок у вікно бачив учасників ДТП, бачив як водій на автомобілі НОМЕР_3 зник з місця пригоди.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що рік тому на весні був свідком ДТП. Водій «ВМW» виїжджаючи з місця парковки зачепив автомобіль «Рено Кенго» та втік. Через 20 хвилин приїхали працівники поліції і свідок дав покази. В автомобіля «ВМW» було пошкоджено задню ліву частину бампера, а в авто «Рено» крило і бампер. Свідок запамятав номер «ВМW» і з даного приводу давав пояснення.

Свідок ОСОБА_6 Суду показав, що був свідком ДТП, оскільки перебував поблизу. Авто «ВМW» світлого кольору здавав назад і вдарив авто «Рено». Свідок плутався в показах, але зазначив, що відразу після ДТП дав пояснення працівникам поліції.

Допитаний судом в якості свідка позивач, суду показав, що авто НОМЕР_3, виїжджаючи від тротуару, рухаючись заднім ходом, вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача. Водій «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 був в стані алкогольного спяніння, відразу зупинився, сказав, що відшкодує збитки, а потім завів своє авто і раптово поїхав з місця ДТП. ОСОБА_1 запамятав номерний знак «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2 про що відразу повідомив працівників поліції, ніяких інших номерів не повідомляв, свідки на місці пригоди ствердили обставини справи.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що давно працює на авто мийці де обслуговується «ВМW» д.н.з. НОМЕР_2. Свідку відомо, що дане авто близько двох з половиною років має пошкодження на задній частині бампера. Свідок був присутній коли на авто мийку приїжджав позивач, працівники поліції виясняли відносини з ОСОБА_3

Відповідно до Висновку № 80 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_5, вартість матеріального збитку в результаті вказаної ДТП на дату оцінки складала 13 759,85 грн. (а.с.15-20).

При вирішенні даного спору, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій

завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх

відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або

пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для

відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦПК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох

джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода,

завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної

небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право

власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним

засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого

створює підвищену небезпеку.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання

застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,

завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування

шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що

відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або

юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього

були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина

зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно

від наявності вини.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання

застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,

завданої джерелом підвищеної небезпеки», - особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або

утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом

відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй

власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний

засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2,2 Правил

дорожнього руху України).

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в постанові суду від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб».

Згідно ст.. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Як було зазначено вище, відповідачі не визнали позов, заперечили причетність до ДТП, Однак, на думку суду, вина водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_3 доведена показами свідків, матеріалами справи та матеріалами по факту звернення ОСОБА_4 до поліції з приводу вказаного ДТП. Суд дає оцінку зібраним доказам в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи.

Отже, суд вважає, що матеріальні збитки спричинені власнику автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 підлягають стягненню з винної в ДТП особи, тобто з ОСОБА_3 та з власника автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, яка передала право керування власним ТЗ своєму чоловіку ОСОБА_3 Власність зобовязує (ч.4 ст. 319 ЦК України).

Суд критично оцінює пояснення відповідачів з приводу непричетності до ДТП, що мала місце 15.04.2017року. Відповідач ОСОБА_3 вказує, що позивач безпричинно його переслідує, вимагає кошти. Однак, відповідачами не надано жодного обґрунтування зазначеним вище показам свідків, які вказали, що саме автомобіль НОМЕР_3 винний в ДТП та водій на даному авто зник з місця пригоди. Доказів того, що автомобіль ОСОБА_2 був викрадений чи перебував у володінні іншої особи окрім її чоловіка, не надано.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог надав суду Висновок № 80 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля «ОСОБА_11 КенгоV д.н.з. НОМЕР_1 і вартість матеріального збитку в результаті вказаної ДТП на дату оцінки складала 13 759,85 грн. Суд приймає до уваги даний висновок.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд прийшов до висновку, що позивачем доведено заподіяння моральної шкоди йому в наслідок даної ДТП на суму 1000 грн., оскільки він вимушений був неодноразово звертатися до правоохоронних органів, вчиняти самостійно розшукові дії по встановленню винуватця ДТП. Однак розмір зазначеної суми моральної шкоди в 35 000 грн. не обґрунтований, особа, яка має у власності чи керує ТЗ, що є джерелом підвищеної небезпеки, має передбачати ризик ушкодження майна.

А також, згідно п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати, повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження для визначення матеріального збитку в сумі 600 грн., що підтверджено відповідною квитанцією. Також, відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача розмір витрат на правову допомогу 3000 грн. та сплачений судовий збір 551,20 грн. В цілому розмір судових витрат складає 4151,20 грн.

За ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.22,23,1166,1168,1187,1192,1195 ЦК України, ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 60, 79,81,84, 88, 212-215,296,360-7 ЦПК України суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 13 759 грн. 85 коп. (тринадцять тисяч сімсот пятдесят девять гривень вісімдесят пять копійок) та судові витрати по справі в сумі 4151 грн. 20 коп. (по 2075 грн. 60 коп. з кожного).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн. (тисяча гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_14