Ухвала

іменем україни

21 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2006року в справі № 2-2143/06 за позовом відкритого акціонерного товариства «КБ «Причорномор'я» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» (далі - ТОВ «Меридіан-Дніпро») звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2006року задоволено позов ВАТ КБ Причорномор'я» до ОСОБА_4про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з останнього на користь банку 716 839 грн 66 коп. 17 вересня 2012 року між ВАТ КБ Причорномор'я» та ПП «Рохат» було укладено договір про відступлення права вимоги за зобов'язаннями, зокрема за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4, а ПП «Рохат» в свою чергу уклало договір про відступлення права вимоги 04 січня 2016 року № 21 з ТОВ «Меридіан-Дніпро», згідно якого підприємство відступило товариству право вимоги за зобов'язаннями, зокрема за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4, у зв'язку з чим просило замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року заяву ТОВ «Меридіан-Дніпро»задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2006 року, шляхом заміни сторони стягувача - ВАТ КБ Причорномор'я» на ТОВ «Меридіан-Дніпро»

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Судами встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26жовтня 2006 року задоволено позов ВАТ КБ Причорномор'я» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованостіза кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку 716839 грн 66 коп.кредитної заборгованості.

17 вересня 2012 року між ВАТ КБ Причорномор'я» та ПП «Рохат» було укладено договір про відступлення права вимоги відповідно якого приватному підприємству було відступлено право вимоги за зобов'язаннями, зокрема за кредитним договором № 5/11 - 01 від 30 травня 2001 року, укладеному між ВАТ КБ Причорномор'я» та ОСОБА_4

04 січня 2016 року ПП «Рохат» уклало договір про відступлення права вимоги № 21 з ТОВ «Меридіан-Дніпро», згідно якого підприємство відступило товариству право вимоги за зобов'язаннями, зокрема за кредитним договором № 5/11 - 01 від 30 травня 2001 року укладеним з ОСОБА_4

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За правилами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент звернення до суду й розгляду заяви) у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов вірного й обґрунтованого висновку про задоволення заяви, оскільки відбулося відступлення права вимоги за правочином, а оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» така заміна стягувача (кредитора) відбувається поза межами виконавчого провадження.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова