Номер провадження: 22-ц/785/4105/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, третя особа - Великомихайлівська селищна рада Великомихайлівського району Одеської області до Новопетрівського дошкільного навчального закладу ясла-сад «Дзвіночок» про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2, третя особа - Великомихайлівська селищна рада Великомихайлівського району Одеської області звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до Новопетрівського дошкільного навчального закладу ясла-сад «Дзвіночок» про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що наказом N"023 від 06 січня 2011 року він прийнятий на посаду сторожа Новопетрівського дошкільного навчального закладу ясла-сад «Дзвіночок» Великомихайлівського району Одеської області. Там він працював до 25 жовтня 2016 року, за весь час праці не мав доган та нарікань, щодо його роботи. Наказом №38, від 25 жовтня 2014 року (в трудовій книжці записано 25.10.2016 року) завідувача Новопетрівського дошкільного навчального закладу ясла-сад «Дзвіночок» Великомихайлівського району Одеської області його було звільнено з займаної посади за грубе порушення трудової дисципліни, за п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули без поважних причин), позивач вважає, що його звільнено незаконно, так як 24 жовтня 2016 року завідувач приїхала до нього додому і повідомила йому, що він звільнений з займаної посади сторожа за прогули і приступати до роботи 24.10.2016 року йому не потрібно.

Дала підписати акт від 24.10.2016 року про відсутність на роботі в період з 22.10.2016 року по 23.10.2016 року.

22.10.2016 року він їздив з ОСОБА_3 до с.Новосавицьке відвідати двоюрідну бабу яка захворіла. При слідуванні в зротньому напрямку у них зламалася машина, тому він вирушив пішки. До місця роботи він добрався в 20 годин 30 хвилин, де включив освітлення і приступив до виконання своїх службових ов'язків.

25.10.2016 року йому було видано трудову книжку з записом про звільнення, з відсутністю підпису та печатки. З актом від 17.10.2016 року про його відсутність на робочому місці з 14.10.2016 р. на 15.10.2016 року, також не згодний, оскільки знаходився на робочому місці в цей час та про його існування дізнався лише 15.11.2016 року - після письмового звернення про отримання необхідних документів.

Вважає також, що йому була спричинена моральна шкода, яку і він оцінює в розмірі 2000 грн., так як його честь та гідність були принижені, підірвана ділова репутація як спеціаліста, заподіяні душевні страждання.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одесбкої області від 02 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 наказом по Новопетрівському дитячому садку « Дзвіночок» № 23 від 06.01.11 року був прийнятий на посаду сторожа.

ОСОБА_2 був ознайомлений з робочою інструкцією сторожа Новопетрівського ДНЗ "Дзвіночок" 06.01.2011 року, про що особисто розписався на останньому аркуші цієї інструкції. У п. 1.2-1.4 даної інструкції зазначено, що сторожа приймає на роботу та звільняє з роботи керівник Новопетрівського ДНЗ "Дзвіночок"; сторож підпорядковується безпосередньо завгоспу, завідувачу ДНЗ; основна функція сторожа - забезпечення охорони будівлі, всіх приміщень та території дошкільного закладу. Відповідно до п.1.6 сторож працює за графіком роботи затвердженим завідувачем.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Так, наказом № 10 від 22.04.2016 року завідуючої ДНЗ "Дзвіночок",- "Про забезпечення надійної охорони закладу", з метою збереження майна закладу та попередження незаконного проникнення в заклад освіти незнайомих та підозрілих осіб, наказано завгоспу ОСОБА_4 - провести додатковий інструктаж зі сторожами про їх відповідальність та добросовісність виконання роботи; здійснювати контроль за роботою сторожів; сторожам ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 забезпечити надійну охорону вірений їм заклад в нічний час. З даним наказом знайомлений, зокрема, і сторож ОСОБА_2, про що свідчить його особистий підпис.

В судовому засіданні встановлено, що зміна сторожа починається з 17-00 годин та закінчується о 06.00 ранку. Це сторонами не оспорювалось. Тому суд обгрунтовано не прийняв до уваги доводи представника позивача, що позивач був ознайомлений з графіком роботи лише за 2013 рік.

Віповідно до графіку ОСОБА_2 мав заступити на зміну 14.10.2016 року о 17.00 годині до

06.00 години 15.10.2016 р., 22 жовтня він також мав працювати з 17.00 години до 06.00 години 23.10.2016 року. Позивач в судовому засіданні повністю заперечуючи факт відсутності на робочому місці 14.10.2016 року, разом з тим підтвердив свою відсутність на робочому місці 22.10.2016 року до 20.30 годин, тобто більше трьох годин.

Відсутність на роботі 14 та 22 жовтня 2016 року сторожа ОСОБА_2 підтверджується доповідними так і допитом в судовому засіданні в якості свідка завгоспа ОСОБА_4, поясненнями свідка ОСОБА_7, та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, копією табелю обліку робочого часу за жовтень 2016 року, актами від 17 жовтня 2016 року №1, від 24 жовтня 2016 року №2 та від 24 жовтня 2016 року №3 за підписами трьох працівників установи - завідуючої ОСОБА_8, вихователя - ОСОБА_9 та завгоспа- Сумар В. Г.

Надати письмові пояснення стосовно прогулів 14 та 22 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2В відмовився, що підтверджується актом № 4 від 25.10.2016 року, згідно якого завідуюча ДНЗ (Дзвіночок» ОСОБА_10 у присутності старости Великомихайлівської селищної ради с. Новопетрівка - ОСОБА_7, запропонувала ОСОБА_2, надати письмові пояснення щодо причини його відсутності на роботі 14.10.2016 року і 22.10.2016 року та ознайомитися з актами №1 від 17.10.2016 року про відсутність його на роботі і актом №3 про невиконання посадових обов'язків,- надати письмові пояснення та ознайомитися з актами ОСОБА_2 відмовився.

Суд правильно дав оцінку поясненням свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 стосовно підтвердження ними факту знаходження позивача ОСОБА_2В 22.10.2016 року на робочому місці, оскільки вони особисто заінтересовані та залежні від позивача- свідок ОСОБА_11 співмешканка, а ОСОБА_12 являється товаришем та кумом та протирічать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам.

Із змісту п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України вбачається, що трудовий договір, укладений на зевизначений строк, також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Тобто, для звільнення працівника за п. 4 ст. 40 КЗпП України не обов'язково, щоб він був відсутній на роботі більше трьох годин підряд. Важливо тільки, щоб були докази, які з вірогідністю підтверджують відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня зміни). Звільнення на цій підставі допускається тільки в тому випадку, якщо працівник здійснив прогул або був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної причини.

На підставі наведеного суд обгрунтовано дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин невиходу на роботу 14 та 22 жовтня 2016 року.

Так, наказом № 38 від 25.10.2016 року завідуючою Новопетрівського ДНЗ «Дзвіночок» звільнено з посади сторожа позивача ОСОБА_2 за грубе порушення трудової дисципліни за п.4 ст. 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин).

Перевіривши процедуру звільнення позивача з ініціативи роботодавця суд встановив, що на виконання вимог ст.43 КЗпП України, завідуюча ДНЗ ОСОБА_10, звернулась до голови профспілкового комітету Новопетрівського дошкільного навчального закладу "Дзвіночок" ОСОБА_9М з відповідним поданням № 1 від 24.10.2016 року про отримання згоди на звільнення ОСОБА_2, сторожа, за п.4 ст. 40 КЗпГІ України (за прогули).

Так, відповідно до повідомлення від 25.10.2016 року за підписом голови профспілкового юмітету ДНЗ "Дзвіночок", профспілковий комітет на своєму засіданні ухвалив рішення про надання згоди на звільнення сторожа ОСОБА_2 з роботи за п.4 ст.40 КЗпПУ у зв'язку з прогулами без поважних причин. Хід засідання профспілки відображений в протоколі від 25.10.2016 року.

Вищенаведене підтверджує, що судом не встановлено порушень діючого трудового аконодавства Украини в діях відповідача стосовно звільнення позивача ОСОБА_2

Оскільки не становлено порушень закону в процедурі і порядку звільнення ОСОБА_2, відсутні передбачені законом, обґрунтовані підстави для задоволення базової вимоги про поновлення на роботі, тому і відповідні вимоги про стягнення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, що мають похідний характер, не підлягають до задоволення.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на необізнання позивача з графіком роботи, необґрунтоване визнання судом актів фіксації прогулу як належними доказами, необґрунтоване визнання судом рішення профкому від 25.10.2016 року належним доказом як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованим, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_13