АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/5676/17 Головуючий 1 інст. - Штих Т.В.
Справа № 638/3852/17 Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: про встановлення факту,
що має юридичне значення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колесник О.Е.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Остапенко Дмитра Миколайовича на ухвалу Дзержинського суду міста Харкова від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією родиною, поділ спільного майна та визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити факт проживання однією сім»єю його ( ОСОБА_3.) з ОСОБА_5 у період з вересня 1995 року по березень 2010 року та визнати спільною сумісною власністю подружжя житлову квартиру АДРЕСА_1.

В порядку спільного сумісного майна визнати за ним право власності на 2/3 частки житлової квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частки вищевказаної квартири.

18 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони на вчинення будь-яких дій щодо її відчуження.

Ухвалою Дзержинського суду міста Харкова від 18 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі ст.ст. 151,152 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Остапенко Д.М., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу суду першої інстанції і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в процесі розгляду справи відповідач ОСОБА_5 самостійно розпорядилась спірною квартирою шляхом відчуження її за договором дарування від 09.07.2015 року на користь ОСОБА_6 При цьому в матеріалах справи міститься копія укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договору від 05.08.2016 року, згідно умов якого сторонами було визначено порядок поділу спірного майна.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову за час розгляду справи відповідачки не позбавлені можливості укласти інші правочини з відчуження спірного майна.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України виділені матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з підстав, передбачених ч.8 ст.153 ЦПК України, вважаючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та зроблений з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у період з вересня 1995 року по березень 2010 року та визнати спільною сумісною власністю подружжя житлову квартиру АДРЕСА_1. В порядку спільного сумісного майна визнати за ним право власності на 2/3 частки житлової квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частки вищевказаної квартири.

Ухвалою Дзержинського суду м. Харкова від 15 березня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03 травня 2017 року о 14:00 год.

18 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони на вчинення будь-яких дій щодо її відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необходності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з виділених матеріалів справи ОСОБА_3 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони на вчинення будь-яких дій щодо її відчуження, тобто позивачем вказано конкретний вид забезпечення позову.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.08.2017 року, власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 на підставі договору дарування №362, посвідченого 09.07.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О.

Крім того, ОСОБА_3 вказано причини забезпечення позову, а саме можливість подальшого розпорядження відповідачами спірною квартирою, що зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, щопри поданні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 були виконані всі вимоги, передбачені ч. 2 ст 151 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову без розгляду, що в порядку вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування вищевказаної ухвали суду і передання цього питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 17 березня 2017 рокускасувати і передати питання на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: