Справа № 510/1193/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2О позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі, про що надала суду відповідну нотаріально завірену заяву.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що він майже 11 років проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору-купівлі продажу від 27.08.1996 р., реєстр 3498.

Враховуючи вищевказані обставини, у 2006 р. ОСОБА_2, як власник нерухомості, домовилася з позивачем про купівлю-продаж належної їй вищевказаної квартири, передавши у володіння та користування належний їй обьект нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Таким чином, сторони домовились про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Відповідач передала позивачеві у власність обумовлене їх домовленістю нерухоме майно, а позивач прийняв нерухоме майно у натурі та передав відповідачу обумовлену їх домовленістю суму відкупу.

Після цього, ОСОБА_1 у 2006 р. заселився на житлоплощу вищевказаної квартири, з того часу мешкає там, утримує її, сплачує витрати за комунальні послуги, робив поточний та капітальний ремонт, тощо.

Після фактичного здійснення правочину купівлі-продажу вищевказаної квартири між сторонами у справі, які виконали усі суттєві умови правочину, тобто позивач отримав нерухомість в натурі, ключі від квартири, наявні документи, а відповідачка отримала за це обумовлену грошову винагороду, сторони домовились нотарільно посвідчити угоду, але відповідачка відмовилась від зустрічі, мотивуючи тим, що мешкає в іншій місцевості, фактично ухилившись від посвідчення домовленості між ними (правочину) у нотаріальному порядку..

Отже, з 2006 р. по теперішній час позивач фактично, відкрито володіє квартирою № 99 в будинку № 235 по вул. 28 Червня у м. Рені Одеської області, стежить за її технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, робив поточний, капітальний ремонти та ін. З 2006 р. відповідачка, як власник вищевказаної квартири, інші правонаступники, жодного разу не витребували у позивача нерухоме майно, вимог щодо повернення нерухомості не висували, на квартиру не претендують, відповідачка не заперечувала проти визнання за позивачем право власності на вищевказану квартиру.

У звязку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має всі підстави для визнання за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки з 2006 р. володіє та безперервно користується нею, слідкує за її технічним станом, несе витрати у звязку із її утриманням, як фактичний власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на вищевказану квартиру.

Таким чином суд, вивчивши матеріали справи та надані документи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем спірною квартирою є добросовісним (тобто позивач вважає, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки була фактично досягнута домовленість про її передачу у володіння та користування ним), правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе фактичним власником, сплачує комунальні платежі за утримання квартири, володіє та користується нею та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 цілком з законних підстав було передано у володіння та користування ОСОБА_1, внаслідок чого останній набув право власності на неї за набувальною давністю.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на вищевказану квартиру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 5, 15, 328, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.І. Дудник