Справа № 344/8654/17
Провадження № 2/344/3082/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

представника позивача - Бітківської Д.Є.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Гринюка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування м. Івано-Франківська до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа - Івано-Франківська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради перебуває малолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. 13.03.2017 року до служби у справах дітей надійшов лист № 49/47-16 КЗ від Міської дитячої клінічної лікарні про те, що малолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки покинули у лікувальному закладі. По даному факту закладом охорони здоров'я та органом внутрішніх справ складено акт про покинуту дитину. Згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану УДР ГТУЮ у Миколаївській області від 23.03.2017 року № 301-3.1-4.6 відомо, що 11.08.2016 року було зареєстровано народження ОСОБА_6 Миколаївським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Дівчинка народилася у Миколаєві, її батьками вказані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

29.03.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради звернутися до департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням видачі путівки для влаштування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Надвірнянський будинок дитини. Дівчинка не була влаштована в заклад, так як матір'ю не було надано письмової згоди.

У позовні заяві вказується, що під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомила працівника служби у справах дітей, що має намір забрати дитину з лікувального закладу. Однак відповідачка у службу не з'являлася, на телефонні дзвінки не відповідала. 16.05.2017 року на електронну адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення від ОСОБА_3, де вона вказала, що на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 та просила не влаштовувати дитину до інтернатного закладу.

Як зазначається, з часу поступлення ОСОБА_6 в КЗ "МДКЛ", її мати жодного разу не відвідала дочку та не спілкувалася з працівниками закладу. За інформацією служби у справах дітей Центрально-міського району Криворізької міської ради, ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, проживає у співмешканця за адресою: АДРЕСА_1. Малолітню ОСОБА_6 народила від співмешканця, але у свідоцтві про народження батьком дитини записаний ОСОБА_5. ОСОБА_3 не має засобів до існування, веде аморальний спосіб життя, схильна до бродяжництва. Вихованням і утриманням дитини не займається. ЇЇ співмешканець не має власного житла та постійної роботи. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02.06.2017 року рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в подальшому в судові засідання, на виклики суду, не з'являлася.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, на його адресу надсилалися повідомлення про час і місце розгляду справи.

Представник Івано-Франківської місцевої прокуратури в судовому засіданні не заперечив щодо позбавлення батьківських прав відповідачів, однак вказав на доцільність стягнення з них аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до наказу № 038 від 13.06.2017 року служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, поставлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 8).

Відповідно до інформації комунального закладу "Міська дитяча клінічна лікарня" виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2017 року № 49/47-16, 04.03.2017 року, в стаціонар лікарні невідкладною медичною допомогою доставлено дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з готелю "Еверест" разом з матір'ю. В 6.00 ранку мама ОСОБА_6 покинула лікарню з дитиною, незважаючи на стан здоров'я дитини. Повторно дитину госпіталізували з її батьком ОСОБА_8 (зі слів медичних працівників мати перебувала у стані алкогольного сп'яніння). ОСОБА_6 поступила з діагнозом: ГРВІ. Гіпотрофія ІІ ступеня. Синдром рухових розладів. Дитина перебуває без присутності дорослих (а.с. 9).

Встановлено, що 15.03.2017 року комунальним закладом "Міська дитяча клінічна лікарня" складено Акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про покинуту дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

З інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління у Миколаївській області від 23.03.2017 року встановлено, що виявлено актовий запис № 1203, складений 11.08.2016 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління у Миколаївській області на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у Миколаєві. Батьками дитини вказані - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

Листом служби у справах дітей Миколаївської міської ради № 365/22.01-16 від 28.03.2017 року зазначається, що мати дитини, ОСОБА_3, отримувала державну допомогу як особа, переміщена з тимчасово окупованої території або району проведення АТО в управлінні соціальних виплат та компенсацій Заводського департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. З березня 2017 року допомога не нараховується у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 не поновила документи. ОСОБА_3 отримує державну допомогу по народженню дитини ОСОБА_6 у розмірі 860 грн. Під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомила, що мешкала у м. Миколаєві у найманому житлі. На даний час мешкає у м. Івано-Франківськ, займається вихованням дитини, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5. Жінка з грудня 2014 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5. ОСОБА_3 рекомендовано терміново звернутися до служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з метою вирішення питання повернення на виховання ОСОБА_6, надані адреса та телефони служби (а.с. 15).

Як вбачається з витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 29.03.2017 року, комісією рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради звернутися до департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням видачі путівки для влаштування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Надвірнянський будинок дитини (а.с. 16).

Матеріалами справи встановлено, що 16.05.2017 року відповідачка ОСОБА_3 надіслала на адресу начальника служби у справах дітей м. Івано-Франківська Сливки З.І. лист, у якому вона просить не влаштовувати дитину до дитячого будинку, тому що забирає документи на її повернення (а.с. 14).

За інформацією служби у справах дітей Центрально-міського району Криворізької міської ради від 02.06.2017 року № 560, ОСОБА_3, яка має дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована у АДРЕСА_2, проживає у співмешканця за адресою: АДРЕСА_1. Малолітню ОСОБА_6 народила від співмешканця, але у свідоцтві про народження батьком дитини записаний гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3 не має засобів до існування, веде аморальний спосіб життя, схильна до бродяжництва. Вихованням і утриманням дитини не займається. ЇЇ співмешканець не має власного житла та вживання алкогольних напоїв, вихованням і утриманням дітей не займається. Співмешканець ОСОБА_5 Не має власного житла та постійної роботи. Служба у справах дітей вважає недоцільним повернення малолітньої ОСОБА_6 матері ОСОБА_3, оскільки її асоціальний спосіб життя становить загрозу для життя і здоров'я дитини (а.с. 24).

Засіданням комісії з питань захисту прав дитини від 02.06.2017 року рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 25).

Стаття 165 Сімейного кодексу України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15-16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідачі не піклуються про свою малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, виховання, ведуть аморальний спосіб життя, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід позбавити батьківських прав батька ОСОБА_5 та матір ОСОБА_3.

Розглядаючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідачів, те, що у відповідачів на утриманні, крім доньки ОСОБА_6, знаходиться інша дитина, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, у зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 07 липня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 13 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. в рівних частках.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 164, 165, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_5 на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2017 року.