Справа № 375/237/17
Провадження № 2/375/228/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива"

про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що він з 11.11.1993 року по 26.05.1997 року працював головним ветлікарем колективного сільськогосподарського підприємства "Нива" та був прийнятий в його члени, про що свідчить запис у його трудовій книжці та протокол № 8 звітних зборів уповноважених КСП "Нива" від 24.11.1993 року.

Зазначає, що 02.02.1995 року КСП „Нива отримало державний акт на право колективної власності на землю, проте він не був включений до списку осіб, що мали право на земельну частку (пай), та відповідно не отримав сертифіката про право на земельну частку (пай). Вважає, що станом на 02.02.1995 року, будучи членом КСП «Нива», він став співвласником його землі, тому суд може визнати за ним таке право.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання свого представника не направили. Натомість відповідач в особі СТОВ "Нива" позов визнав та просив розглянути спір за відсутності свого представника.

Відповідач в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області позов не визнав, прохаючи у задоволенні позову відмовити та розглянути спір за відсутності свого представника.

За викладеного суд у відповідності до положень ст.169 ЦПК України ухвалив провести розгляд спору по суті у відсутності осіб, що не зявилися.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав за викладених у ньому обставин і підстав та просив задовольнити. Також доповнив, що після зверенння до СТОВ "Нива" йому пояснили про наявність вільних земель запасу, за рахунок яких він може отримати земельну частку (пай).

Заслухавши у сдуовому засіданні позивача, дослідивши отримані у справі письмові докази, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що земля в КСП „Нива належала підприємству на праві колективної власності, що засвідчено Державним актом від 02.02.1995 року. До спику громадян, який додавався до даного акту і які мали право на земельну частку (пай) в в КСП "Нива", ОСОБА_1 , який на той час являвся його членом та перебував із останнім у трудових відносинах, працюючи на посаді ветлікаря, включений не був.

Розмір земельної частки (паю) КСП "Нива" - 3.69 умовних кадастрових гектари.

Викладене підтверджується показами у судовому засіданні позивача та отриманими у справі письмовими доказами, якими є:

- Копія паспорта на імя ОСОБА_1, серії СК № 718946, виданий 06.03.1998 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області.;

- Копія трудової книжки на імя позивача, з якої вбачається що ОСОБА_1 11.11.1993 року був прийнятий в члени КСП «Нива» смт. Рокитне, 26.05 1997 року вибу із членів колгоспу за власним бажанням;

- Копія протоколу № 8 засіданні правління КСП "Нива" від 24.11.1993 року ;

- Довідка СТОВ «Нива» № 13 від 06.02.2014 року в тім, що ОСОБА_1 дійсно був членом КСП «Нива» і працював у даному господарстві з 11.11.1993 року по 26.05.1997 року;

- Повідомлення відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області № 29-1022-99.1-292/2-17 від 08.02.2017 року про те, що КСП «Нива» 02.02.1995 року отримало державний акт на право колективної власності на землю, списки громадян-членів КСП до державного акта не додавались. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3.69 га і її вартість станом на 07.02.2017 року становить 143028.05 грн. В разі позитивного рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) можливе забезпечення земельною ділянкою ОСОБА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (відумерла спадщина), які розташовні за межами населеного пункту на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області;

- Копія Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Нива».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються земельних правовідносин та регулюються положеннями ст.ст. 5, 10 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-1V, п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122.

Відповідно до ст. 5 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство земля в КСП „Колос належала підприємству на праві колективної власності, що засвідчено Державним актом від 25.12.1995 року.

Згідно з п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В частині першій статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-1V, вказується, що право на земельну частку /пай/ мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також частиною третьою статті 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку/пай/ у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», - невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка є членом КСП, не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу.

Як вбачається із встановлених обставин справи на час проведення розпаювання землі, позивач залишався бути членом колективного сільськогосподарського підприємства "Нива", а тому мав право на земельну частку (пай) та повинен був бути включеним до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримати земельний пай у натурі, проте до такого списку його включено не було та Сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримував.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача є право на земельну частку (пай) в КСП "Нива" смт.Рокитне, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, ст. 5 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року, Указом Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст.ст.1, 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві Нива , що знаходилось по вул. Вокзальна, 109, в смт. Рокитне Рокитне Київської області у розмірі 3.69 умовних кадастрових гектари .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили "____"_________________20___року