Провадження № 2-з/202/70/2017
УХВАЛА

25 квітня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності.

Через канцелярію суду представником позивача (за первісним позовом) подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: м.Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42, та нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 72, прим. 43. В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що вищезазначені приміщення є предметом розгляду даної справи, однак заявнику стало відомо, що відповідачем здійснено відчуження зазначених обєктів нерухомого майна без згоди позивача на користь особи, яка не приймає участі у справі дитини сторін спору ОСОБА_4 Зазначає, що накладення арешту спрямоване на недопущення подальшого порушення майнових прав позивача шляхом продовження відповідачем ланцюгу відчуження спірних об'єктів нерухомого майна.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, суд під час постановлення ухвали про забезпечення позову повинен переконатись в доцільності та обґрунтованості вжиття певних заходів забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 листопада 2016 року, власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_5 та підставою права власності ОСОБА_5 на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42 та на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, буд. 72, прим. 43 є договори дарування від 29 листопада 2016 року за реєстровими номерами №803 і №796 відповідно.

Враховуючи, що власником спірного майна на яке заявник просить накласти арешт є ОСОБА_5 а не сторони у даній справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки таке забезпечення позову порушує права власника цих приміщень, який не є стороною даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.