У К Р А Ї Н А
БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 2/408/801/17
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ 408/2221/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року смт.Біловодськ
Біловодський районний суд Луганської області у складі :
головуючого - судді Карягіної В.А..
при секретарі- Савенко Т.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-
Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить витребувати у ОСОБА_2, належний їй на праві власності, автомобіль НОМЕР_1, та передати його їй, стягнути з ОСОБА_3 судові витрати.
Позивачка до суду не зявилася,була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений через SMS-повідомлення, в матеріалах справи є довідки про їх отримання, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце слухання справи з часу отримання такого повідомлення. З заявами про слухання справи у його відсутності або перенесення слухання справи до суду не звертався.
У відповідності із ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача.
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав.
Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Незважаючи на неодноразові телефонні звернення позивачки до відповідача з приводу повернення автомобіля, ОСОБА_2 відмовляється його повернути, у звязку із чим станом на квітень 2017 року (тобто майже протягом трьох років) вказаний автомобіль безпідставно знаходиться у його користуванні.
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з вимогою про повернення автомобіля НОМЕР_2, який належить їй на праві власності, у семиденний строк від дня предявлення такої вимоги, за адресою її фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 15). Вказана вимога була надіслана на всі відомі їй адреси, за якими відповідач проживав протягом 2014-2017 років, а також за адресою його реєстрації згідно паспорту.
Проте, станом на 24 квітня 2017 року вказана вимога не виконана, автомобіль НОМЕР_2, їй, як власнику, не повернуто.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати: захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), споживачів (стаття 42), захист прав і свобод людини і громадянина судом, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, відповідними міжнародними судовими установами чи міжнародними організаціями (стаття 55).
За приписами статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідач незаконно користується зазначеним автомобілем та відмовляється у добровільному порядку повернути його ОСОБА_1, хоча вказаний автомобіль має свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу в МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Луганській області на ім'я - ОСОБА_1.
На підставі вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 15, 317,319,321, 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 225 ЦПК України, Конституцією України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640,00 грн.
Копію заочного рішення надіслати позивачці до відома.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя В.А.Карягіна