Справа № 459/2680/16-ц
Провадження № 2/459/176/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Головка А.М.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати припиненим договір іпотеки №CG0FCS/1, укладений 20.06.2007 року між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк», який посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Павлик Петром Олеговичем і зареєстрований в реєстрі за №1469. В обґрунтування позову послалася на те, що 20 червня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №GCVPGA00000044, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді непоновлюваної лінії. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором, між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач, цього ж дня - 20.06.2007 року, укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 212,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,1 га, на якій знаходиться житловий будинок. Вказує, що через неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, рішенням Радехівського районного суду Львівської області з ОСОБА_5 достроково стягнуто усю суму заборгованості за вказаним договором. Вказане рішення суду на даний час є виконаним. Також зазначає, що у вересні 2015 року відповідач повторно звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договорі №GCVPGA00000044, однак рішенням Радехівського районного суду, залишеного без змін апеляційним судом Львівської області, у задоволенні позову відмовлено, оскільки правовідносини сторін припинилися у зв'язку із ухваленням попереднього рішення цього ж суду про дострокове стягнення заборгованості по даному договорі. Вважає, що у зв'язку із виконанням позичальником основного зобов'язання достроково, дія договору іпотеки припинилася. Також зазначає, що наявність обтяження предмету іпотеки порушує її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

10.03.2017 року представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивач не врахував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, рішення суду має бути виконане, але зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України, оскільки існує заборгованість заборгованість за кредитною угодою. Відмовляючи у задоволенні позову банку Радехівський районний суд Львівської області рішенням від 18.01.2016 року у справі №451/1250/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 по кредитному договору №GCVPGA00000044 від 20.06.2007 року, з висновком якого погодився і Апеляційний суд, зазначили, що позовних вимог щодо стягнення заборгованості, яка виникла в період з 03.02.2015 року по 12.06.2015 року (дата фактичного виконання рішення суду) ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявлено. Зазначає, що за даний період банк має право на стягнення заборгованості за кредитним договором, а відповідно і на забезпечення цих вимог. У додаткових запереченнях на позовну заяву від 30.03.2017 року представник відповідача зазначає, що позивач ОСОБА_4 не довела та в матеріалах справи відсутні докази про те, що станом на час розгляду справи вона є власником предмету іпотеки за спірним договором іпотеки.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пославшись на обставини викладенні у запереченні та додаткових запереченнях на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 20 червня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_4, з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №GCVPGA00000044 від 20.06.2007 року укладений договір іпотеки №CG0FCS/1 (далі-договір). Зазначене підтверджується копією цього договору.

Згідно із п.35.3 цього договору предметом іпотеки є житловий будинок, загальною площею 213,3 кв.м., житлова площа - 109,9 квм.м. який належить на праві власності іпотекодавцю і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку площею 0,1000 га, на якій розташований предмет іпотеки.

Пунктом 30 даного договору сторони обумовили, що термін дії договору - до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього.

Зазначений договір посвідчений 20 червня 2007 року приватним нотаріусом Червоноградського нотаріального округу Павликом П.О. та зареєстрований в реєстрі під № 1469.

В той же час, встановлено, що 09 липня 2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору іпотеки №CG0FCS/1 від 20.06.2007 року, якою було передбачено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором №GCVPGA00000044 від 20.06.2007 року та додаткової угоди до вказаного кредитного договору від 09.07.2012 року по поверненню кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної лінії у розмірі 268750,00 доларів США на строк з 20 червня 2007 року по 16 травня 2017 року включно.

Із копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року видно, що в зв'язку із неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором №GCVPGA00000044 від 20.06.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до цього суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_5 (позичальника) достроково заборгованості, яка станом на 03.02.2015 року становила 51459 доларів США, що в гривневому еквіваленті відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2015 року дорівнює 835694,15 грн. Із резолютивної частини рішення також вбачається, що позов задоволено, із відповідача стягнуто 835694,15 грн. заборгованості на 3654 грн. судових витрат.

У матеріалах справи містяться постанови про закінчення виконавчих проваджень від 18.06.2015 року, винесені відділом державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, у змісті яких йдеться, що виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 451/272/15-ц, виданих Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 835 694,15 грн. заборгованості та 3 654,60 грн. судового збору закінчені у зв'язку із виконанням боржником виконавчих документів.

Згідно з рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.01.2016 року, у вересні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» зверталося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договорі №GCVPGA00000044 від 20.06.2007 року, однак у позові було відмовлено, так як із ухваленням Радехівським районним судом Львівської області рішення від 11.03.2015 року про задоволення вимог кредитора по цьому ж договору, припинилися правовідносини сторін, що ґрунтувалися на кредитному договорі. Дане рішення суду набрало законної сили 17.05.2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06.02.2017 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18.01.2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16.05.2016 року залишено без змін. Згідно даної ухвали, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року із ОСОБА_5 вже стягнуто всю суму заборгованості по кредитному договору станом на 03 лютого 2015 року і яка була сплачена боржником на користь банку до 12 червня 2015 року, а тому заявлені ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги про стягнення заборгованості станом на 28 серпня 2015 року, яка включає заборгованість, яку було стягнуто вищевказаним рішенням суду, призведе до подвійного стягнення. В свою чергу, позовних вимог щодо стягнення заборгованості, яка виникла в період з 03 лютого 2015 року по 12 червня 2015 року (дата фактичного виконання рішення суду) ПАТ КБ «Приватбанк» не заявлено.

Позивач вважає, що у зв'язку із виконанням позичальником основного зобов'язання достроково, дія договору іпотеки припинилася.

31.08.2016 року позивачем направлялася на адресу відділення «Червоноградська філія» Західного головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» письмова вимога про подання реєстратору заяви про припинення обтяження, яке було зареєстроване у відповідності до договору іпотеки №CG0FCS/1 від 20.06.2007 року та виключення його з реєстру. Така як свідчить штамп адресата, отримана ним 01.09.2016 року.

Проте, заявнику було відмовлено листом від 06.09.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160901/2587, мотивуючи таку відмову тим, що за договором існує прострочена заборгованість.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Отже, припинення правовідносин за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобов'язання, що виникло у період з 03.02.2015 року по 12.06.2015 року (дати фактичного виконання рішення суду), яким правовідносини за кредитним договором припинено.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, на те що позивач не надала доказів про те, що станом на час розгляду справи вона є власником предмету іпотеки, оскільки відповідачем, як іпотекодержателем, не надано суду доказів переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, а згідно наявної у матеріалах справи копії іпотечного договору саме позивач є власником іпотечного майна.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков