Провадження № 2/0182/136/2017
27.06.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.
секретаря Рахуба О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення право власності на обовязкову частку у спадщині та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення право власності на обовязкову частку у спадщині та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2009 року померла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За життя, а саме, 09 жовтня 2001 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом 1-ої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим № 2-2063, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй заповіла своєму сину ОСОБА_5.
Спадкоємцем який має право на обовязкову часту в спадщині після смерті ОСОБА_1 є ОСОБА_2, який також доводиться їй рідним сином.
Отже обовязкова частка відповідача у спадщині складає ? частину.
Позивач ОСОБА_1 доводиться дружиною ОСОБА_5, шлюб з яким вона зареєструвала 25 травня 1968 року.
Її чоловік ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки постійно до смерті матері ОСОБА_1 проживав разом із нею в житловому будинку № 8 по вул. Богомольця в м. Нікополі Дніпропетровської області, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.
В свою чергу відповідач ОСОБА_2, у визначений законом строк також звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину не отримував.
09 грудня 2010 року ОСОБА_5 помер.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 та їх діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від спадщини на користь позивача.
Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 оскільки постійно до дня смерті проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Богомольця, 8.
В лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2
Листом № 388/01-16 від 22 лютого 2012 року завідувач 2-ої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 розяснила їй про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_1, однак не оформив своїх спадкових прав та не визнав право на обовязкову частку в спадщині ОСОБА_2, а спадкоємець ОСОБА_2 не погоджується із заповітом. Тому для вирішення даного питання їй було рекомендовано звернутися до суду.
З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у 1997 році виїхав на постійне місце проживання до Канади, де проживає й до цього часу та повертатися не збирається. Таким чином відповідач не має наміру будь-коли користуватися спадковим майном.
В той же час, позивач з 1969 року та до цього часу проживає в спірному житловому будинку.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити частково, тобто враховуючи обовязкову частку ОСОБА_2 у спадщині, яка дорівнює ? частину.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає доцільним розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом, 19 червня 2009 року померла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
На випадок своєї смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, посвідчений 09 жовтня 2001 року державним нотаріусом 1-ої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим № 2-2063, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй заповіла своєму сину ОСОБА_5 (а.с.19).
Спадкоємцем який має право на обовязкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_1 є ОСОБА_2, який також є її рідним сином.
Отже обовязкова частка ОСОБА_2 у спадщині становить ? частину.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 мешкає в Канаді та у передбачений ст. 1270 ЦК України строк надіслав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1, але не оформив своїх спадкових прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Позивач ОСОБА_1 з 25 травня 1968 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.14).
Її чоловік ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно до смерті матері ОСОБА_1 проживав разом із нею в житловому будинку № 8 по вул. Богомольця в м. Нікополі Дніпропетровської області, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.
09 грудня 2010 року ОСОБА_5 помер.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 та їх діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від спадщини на користь позивача (а.с.69,70).
Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 оскільки постійно до дня смерті проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Богомольця, 8.
В лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2
Листом № 388/01-16 від 22 лютого 2012 року завідувач 2-ої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 розяснила їй про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_1, однак не оформив своїх спадкових прав, а також не визнав право ОСОБА_2 на обовязкову частку, а ОСОБА_2, в свою чергу, не погоджується із заповітом. У звязку з цим, для вирішення даного питання їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.15,16).
Таким чином, частка позивача в спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_2 складає ? частини. Інша ? частина спадкового майна є обовязковою часткою відповідача ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_1 та залишається відкритою.
Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці відмовилися від частки у спадщині на її користь, суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул. Богомольця в м. Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 09 грудня 2010 року.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 15, 37, 57, 60,212-215, 218 ЦПК України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст.ст. 1261,1269,1270 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул. Богомольця в м. Нікополі Дніпропетровської області, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 09 грудня 2010 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.
В іншому в позові відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9