Справа № 755/3195/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарях Івашко О.Л., Грінкевич А.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на автомобіль посилаючись на те, що 14.07.2015 року ОСОБА_1 придбав та зареєстрував на своє ім'я автомобіля марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, при реєстрації автомобіля в Центрі ДАІ, йому було присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1. Будь-які обтяження або заборони на відчуження вказаного автомобіля були відсутні, позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак, 24.10.2015р., під час руху автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, позивача зупинили працівники міліції на посту ДАІ «Биківня» на Броварському проспекті у місті Києві та повідомили, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться у розшуку за орієнтировкою слідчого та підлягає арешту та негайному вилученню. Цього ж дня у позивача було вилучено вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів та номерні знаки. В подальшому позивачеві стало відомо про наявність кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2015р. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа автомобілем Volkswagen Passat, а 13.10.2015р. в рамках цього провадження автомобіль оголошено в розшук. Також позивач дізнався про скасування рішення про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на його ім'я. Позивач вважає, що таке скасування рішення про реєстрацію транспортного засобу відбулось з порушенням вимог Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Крім того, постановою слідчого автомобіль марки Volkswageh Passat, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, був визнаний речовим доказом та переданий разом з комплектом ключів ОСОБА_2 Разом з цим, 07.12.2015 року за заявою позивача розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00014721 про те, що починаючи з 24.02.2015 невстановленими особами вчинялися шахрайські дії на відчуження автомобіля Volkswageh Passat, який належав на праві приватної власності ТОВ «Порше Лізинг Україна» та наданий відповідно договору у лізинг ОСОБА_2, в результаті чого ОСОБА_1, як особі, яка придбала 14.07.2015 року у власність вказаний автомобіль на законних підставах було завдано майнової шкоди, а автомобіль безпідставно повернуто ОСОБА_2 При цьому, ТОВ «Порше Лізинг Україна» не визнає право власності позивача на вказаний автомобіль, посилаючись на те, що начебто не видавало та не оформлювало будь-які документи для переходу права власності, продажу, перереєстрації, зняття з обліку та проведення будь-яких дій відносно цього автомобіля. Крім того, жодний з договорів купівлі-продажу, предметом якого був даний автомобіль, не оспорювалися та не були визнані недійсними. Правовими підставами даного позову в ньому зазначаються, крім загальних положень про право власності та про договори купівлі-продажу, положення ст. ст. 387, 392 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Представник відповідача TOB «Порше Лізинг Україна» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що автомобіль марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі НОМЕР_4, був зареєстрований як власність TOB «Порше Лізинг Україна» 11.04.2013 року на підставі довідки рахунку ФФУ 067034, видано д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З приводу даного автомобіля відповідачем було укладено договір про фінансовий лізинг №00007104 від 05.04.2013р., за умовами якого автомобіль було передано у розпорядження ОСОБА_2, як лізингоодержувача. В подальшому зазначений автомобіль став предметом злочину, передбаченого ст.190 КК України, вибув з володіння TOB «Порше Лізинг Україна» та користування ОСОБА_2 за фактом шахрайства зареєстроване кримінальне провадження. В ході досудового слідства було встановлено, що невстановлені особи, з використанням підроблених документів, зняли з обліку транспортний засіб з подальшою неодноразовою перереєстрацією на третіх осіб. Отже право власності TOB «Порше Лізинг Україна» було порушеним злочинними діями третіх осіб. Після звернення лізингодавця та лізингоодержувача до правоохоронних органів, автомобіль було оголошено в розшук, затримано та вилучено працівниками поліції, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання лізингоодержувачу ОСОБА_2 14.01.2016р. сервісним центром скасовано реєстрацію автомобіля на ім'я позивача. ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративної юрисдикції з позовом про визнання протиправною реєстраційної операції, якою скасовано реєстрацію автомобіля за ним. В задоволенні даного позову судом було відмовлено. Отже, суд прийшов до висновку, що скасування реєстрації автомобіля за позивачем було правомірним. Після набрання законної сили даним судовим рішенням, TOB «Порше Лізинг Україна» в сервісному центрі МВС було поновлено документи про право власності на автомобіль, відповідач отримав нове свідоцтво та нові номерні знаки. Після належного виконання ОСОБА_2 умов договору про фінансовий лізинг, TOB «Порше Лізинг Україна» зняло автомобіль з обліку та підписало з ним акт остаточного виконання зобов'язань сторін. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях та зазначив, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав..

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання неодноразово не з'явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань до суду не подали.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши позивача ОСОБА_1, за його згодою, в якості свідка, пояснення представника відповідача ТОВ «Порше Лізінг Україна», дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 656 ЦК України, особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. З цієї норми вбачається, що на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, а порядок визначається Кабінетом Міністрів України.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється «Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок №1388).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, право власності на автомобіль марки Volkswageh Passat, номер шасі НОМЕР_4, з 11.04.2013р. було зареєстроване за TOB «Порше Лізинг Україна» (а.с.40).

Відповідно до частин 1, 2 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положеннями статті 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг» (ч. 1 ст. 2 Законом України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно ч. 2 ст. 1 Законом України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

05.04.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та ОСОБА_2 (лізингоодержувач) був укладений Договір про фінансовий лізинг №00007104, згідно умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає ОСОБА_2 об'єкт лізингу - транспортний засіб Volkswageh Passat, номер шасі НОМЕР_4, рік виробництва 2012, двигун № НОМЕР_3, на умовах лізингу (а.с.48).

24.02.2015р. відбулась перереєстрація зазначеного транспортного засобу на нового власника - ОСОБА_3, 26.02.2015р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації, 05.03.2015р. проведена повторна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації, за ОСОБА_5, 14.07.2015р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації та цього ж числа проведена повторна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації, за ОСОБА_1. В подальшому, - 02.12.2015р. та 14.01.2016р. транспортний засіб Volkswageh Passat, номер шасі НОМЕР_4 був знятий з обліку у зв'язку зі скасуванням реєстрації за ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 На підставі скасування реєстрації вказаного автомобіля, 23.12.2016р. була проведена його реєстрація за TOB «Порше Лізинг Україна», а 08.02.2017р. автомобіль був знятий з обліку за актом прийому - передачі та цього ж числа зареєстрований за договором лізингу за ОСОБА_2 (а.с.39-40).

Також в матеріалах справи наявна довідка-рахунок Серії ААЕ №287405, видана 14.07.2015р. ОСОБА_6 про те, що йому продано і видано автомобіль Volkswageh Passat, номер шасі НОМЕР_4 (а.с.16), яка відповідно до п. п. 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Однак, зазначена довідка-рахунок містить відмутку «анульовано».

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2016 року (а.с.51-55), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016р. (а.с.56-60) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017р. (а.с.124-127) відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, треті особи - ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що «ОСОБА_1 під час руху автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинили працівники міліції на посту ДАІ «Биківня» на Броварському проспекті у місті Києві та повідомили, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться у розшуку за орієнтировкою слідчого та підлягає арешту та негайному вилученню.

В подальшому, постановою слідчого від 30.10.2015 автомобіль марки Volkswageh Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом та переданий разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та комплектом ключів ОСОБА_2, що не заперечується останнім.

Разом з цим, судами встановлено, що за заявою ОСОБА_7 (представник ОСОБА_8) 07.12.2015 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00014721 про те, що починаючи з 24.02.2015 невстановленими особами вчинялися шахрайські дії на відчуження автомобіля «Фольксваген пасат», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав на праві приватної власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27-Т та наданий відповідно договору у лізинг ОСОБА_2, в результаті чого громадянину ОСОБА_1, який придбав 14.07.2015 у власність вказаний автомобіль на законних підставах було завдано майнової шкоди, а автомобіль повернуто ОСОБА_2 (повідомлення про початок досудового розслідування №59/б/н від 07.12.2015).

Водночас, як вбачається з листа Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області від 05.11.2015 №10/1608-9 у провадженні СВ Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001608 від 10.09.2015, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2015 до Київського РВ ПМУ надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 08.09.2015, невідома особа, шахрайським шляхом заволоділа його автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, чим спричинила останньому матеріальний збиток, сума якого встановлюється.

13.10.2015 автомобіль марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1 оголошено в розшук, а 24.10.2015 місцезнаходження вказаного автомобіля встановлено та в подальшому вилучено працівниками Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві.

Поряд з цим, надалі позивач дізнався про скасування рішення про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За наслідком вказаного, представник ОСОБА_1 звернувся до регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві з адвокатським запитом, в якому просив вищевказану реєстраційну дію скасувати та поновити реєстрацію автомобіля марки Volkswageh Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_1

Листом №31/26-116аз від 04.03.2016 відповідач повідомив заявника, що останній, зокрема не позбавлений прав звернутися до суду, якщо вважає, що його права та охоронювані інтереси порушені. При цьому, у вказаному листі зазначено, що процедура «поновлення реєстрації» чинним законодавством не передбачена.

Відповідно до листа прокуратури Київського району м. Полтави від 20.10.2015 №89-1608вих15 зняття з обліку і перереєстрація транспортного засобу Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 відбулося 24.02.2015 у «Центрі №3 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих УДАІ ГУМВС України» шляхом подачі документів, що мають ознаки підробки (фіктивні).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що для зняття автомобіля з обліку використовувалася довіреність, видана від імені директора ТОВ «Порше Лізинг Україна» п.Й.Графа, та виданий за його підписом наказ про реалізацію автомобіля.

Разом з тим, ТОВ «Порше Лізинг Україна» заперечувало складання та видачу будь-яких документів щодо продажу спірного автомобіля, а також наявність на підприємстві особи, на ім'я якої видано вказані документи.

При проведенні тимчасового доступу до документів ТОВ «Порше Лізинг Україна» слідчим відібрано зразки відбитків усіх печаток, які виготовлені та використовуються товариством, при цьому, порівняння відбитків дійсних печаток із відбитком печатки, проставленим на підроблених документах, свідчить про їх повну візуальну нетотожність.

Наведене підтверджується наявним в матеріалах справи висновком комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів від 19.07.2016 в рамках кримінального провадження №001608, яким підтверджено відомості про підроблення документів, що стали підставою для перереєстрації спірного автомобіля.»

З наведених у судових рішеннях підстав, суди трьох інстанцій дійшли висновку про правомірність дій регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві щодо здійснення реєстраційної операції від 14.01.2016, якою скасовано реєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах.

Як убачається зі змісту позовної заяви та норм матеріального права, які, на думку сторони позивача, є підставами для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль, позивач просить захистити його права, як власника транспортного засобу, яке оспорюється або не визнається іншою особою з підстав, визначених статтею 392 ЦК України.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно.

При цьому, відповідно до частини п'ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Як вже зазначалось вище, згідно діючого законодавства України, право власності на транспортні засоби виникає з часу їх реєстрації та внесення відомостей про їх власників у Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

Проте, як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 14.01.2016 року (тобто на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом про визнання права власності) скасовано реєстрацію за позивачем ОСОБА_1 автомобіля Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, з тих підстав, що зняття з обліку і перереєстрація даного автомобіля 24.02.2015 у «Центрі №3 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих УДАІ ГУМВС України» відбулось у зв'язку з подачею документів, що мають ознаки підробки (фіктивні).

При цьому, постановою суду адміністративної юрисдикції, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав правомірності дій регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві щодо здійснення реєстраційної операції від 14.01.2016, якою скасовано реєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту статті 392 ЦК України, позивачем ОСОБА_1 не доведено, що він є саме власником спірного автомобіля, й це право оспорюється або не визнається іншою особою, або те, що він втратив документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, слід зауважити, що як на час звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, так і на час розгляду даної справи судом, право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 зареєстроване не за ТОВ «Порше Лізинг Україна», а за ОСОБА_2, який визначений у позові не як відповідач, а як третя особа без самостійних вимог на предмет спору, отже позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Виходячи з викладених вище підстав та встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на автомобіль.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача в сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 328, 334, 392, 655, 656 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко