Справа № 304/551/17
Провадження № 2/304/234/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Амаровича В. П.,

при секретарі Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Король) звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 02 квітня 2010 року помер її батько ОСОБА_2, а 02 січня 2014 року померла мати позивачки ОСОБА_3. За життя її батьки залишили заповіти, якими все своє майно, належне їм, житловий будинок з надвірними будовами, що розташований в с. Сімер, вул. П.Тичини, №21 і на яке вони будуть мати право по закону, заповіли своїй доньці ОСОБА_4. Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову в оформленні такої через відсутність правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги залишає на розгляд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2010 року помер батько позивачки ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №101576, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 06 квітня 2010 року, актовий запис №10.

02 січня 2014 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №163852, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 02 січня 2014 року, актовий запис №02.

Померлий спадкодавець ОСОБА_2 все майно, яке належить йому, житловий будинок з його надвірними будовами, що розташований в с. Сімер, вул. П.Тичини, 21 і на яке він буде мати право за Законом, заповів своїй доньці ОСОБА_4, про що свідчить заповіт від 22 липня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі за №28.

Померла ОСОБА_3 все майно, яке належить їй, житловий будинок з його надвірними будовами, що розташований в с. Сімер, вул. П.Тичини, 21 і на яке вона буде мати право за Законом, заповіла своїй доньці ОСОБА_4, про що свідчить заповіт від 22 липня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі за №27.

Також встановлено, що позивачка змінила прізвище з «Король» на «Логойда» після реєстрації шлюбу 11 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ №086808 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №08.

Згідно довідки Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 198 від 14 березня 2017 року, виданої на підставі погосподарської книги №15 за 2011-2015 роки, особовий рахунок 0512-1, головою дворогосподарства за адресою вул. П.Тичини, 21, с. Сімер Перечинського району після смерті ОСОБА_2, який помер 02 квітня 2010 року, була його дружина ОСОБА_3.

Згідно довідки Сімерської сільської ради № 125 від 10 лютого 2017 року, виданої на підставі будинкової книги, на день смерті ОСОБА_3 та на протязі шести місяців в будинку за адресою вул. П.Тичини, №21, с. Сімер Перечинського району були зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 донька, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 онук, ОСОБА_7, 31 березня 1996 року

Разом з цим встановлено, що 15 березня 2017 року в Перечинській державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 21 по вул. П.Тичини у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 з 25 січня 1993 року зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, а також у 2017 році виготовила технічний паспорт на зазначений будинок.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Король), ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинку господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Сімер, вул. П.Тичини, № 21 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцями ОСОБА_2, який помер 02 квітня 2010 року та ОСОБА_3, яка померла 02 січня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_8