_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7430/17
Провадження № 6/520/354/17
УХВАЛА

про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

06.10.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого 02.06.2010 року Київським районним судом. Одеси таким, що не підлягає виконанню у справі № 2-2047/2010 року за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», про зобовязання провести реструктуризацію кредитної заборгованості та надати відстрочку,

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2017 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить: визнати виконавчий лист виданий Київським районним судом м. Одеси 02.06.2010 року у справі № 2-2047/2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості за кредитним договором № В 371 від 02.08.2006 року у сумі 56 148, 56 дол. США, що на день постановлення рішення за курсом НБУ складає 445 016, 64 гривень, а також сплачений судовий збір у сумі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у сумі 120, 00 гривень, таким, що не підлягає виконання.

Слід зазначити, що розгляд даної справи був не можливий без ознайомленням з цивільною справою №2-2047/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про зобовязання повернути реструктуризацію кредитної заборгованості та надання відстрочки, в рамках якої було ухвалено рішення, на виконання якого 02.06.2010 року Київським районним судом м. Одеси було видано оскаржуваний виконавчий.

Після звернення до архіву суду зясувалось, що цивільну справу № 2-2047/10 19 квітня 2017 року було надіслано до апеляційного суду Одеської області і станом на 11.07.2017 року до Київського районного суду не повернуто.

Вказане унеможливило призначення судового засідання по розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в установлений законом строк.

В період з 11 серпня 2017 року по 04 вересня 2017 року головуючий суддя Куриленко О.М. перебувала у щорічній відпустці. Після виходу судді з відпустки було встановлено, що 23 серпня 2017 року матеріали цивільної справи № 2-2047/10 були повернуті апеляційним судом Одеської області після розгляду по суті апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2016 року про відмову в задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання дій державного виконавця стосовно звернення стягнення на майно боржника неправомірними, визнання недійсним акту опису й арешту майна.

З метою належного повідомлення сторін, розгляд справи за даною заявою було призначено на 06 жовтня 2017 року о 14.00 годин.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник стягувача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» також у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, року від представника ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність, у задоволені заяви просить відмовити.

У відповідності до ч. 3 ст. 369 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-2047/2010 року за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», про зобовязання провести реструктуризацію кредитної заборгованості та надати відстрочку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2010 року первісний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості за кредитним договором № В 371 від 02.08.2006 року у сумі 56 148, 56 дол. США, що на день постановлення рішення за курсом НБУ складає 445 016, 64 гривень, а також сплачений судовий збір у сумі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у сумі 120, 00 гривень. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

02 червня 2010 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-2047/10.

Підставою для звернення до суду з вказаною заявою стало те, що на думку заявника є те, що виконавчі листи № 2-2047/10 видані помилково за рішенням, яке не набрало законної сили.

Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Частиною 2 ст. 294 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Пропустивши строк, передбачений ст. 294 ЦПК України, а саме 22 червня 2010 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м.Одеси від 20 травня 2010 року.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 01 вересня 2010 року процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2010 року було поновлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2010 року залишено без змін.

28.10.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2047/10 виданого 02.06.2010 року Київським районним судом. Одеси.

Слід зазначити, що частина перша статті 369 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". А частина друга ст.369 ЦПК України передбачає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Зі змісту ст.369 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Між тим, виконавчий документ на час його оформлення та видачі відповідав вимогам, що ставляться до виконавчого документу і не містив в собі помилок.

При поданні заяви та протягом розгляду цивільної справи заявник не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже з урахуванням вказаного суд вважає, що заявник у своїй заяві не навів обставин відповідно до ч.4 ст. 369 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Іншого судом не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого 02.06.2010 року Київським районним судом. Одеси таким, що не підлягає виконанню у справі № 2-2047/2010 року, є необґрунтованою та безпідставною, а від так задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 369 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого 02.06.2010 року Київським районним судом. Одеси таким, що не підлягає виконанню у справі №2-2047/2010 року за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», про зобовязання провести реструктуризацію кредитної заборгованості та надати відстрочку відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.