Справа №490/9287/15-ц 22.06.2017 22.06.2017 22.06.2017
Провадження №22-ц/784/1313/17
Категорія 27 Головуючий у першій інстанції: Мамаєва О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції: Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року, ухваленого за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «Приватбанк»)

до

ОСОБА_4

про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору від 16 серпня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 4 100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач порушує кредитні зобов'язання та має станом на 29 березня 2015 року заборгованість у розмірі 19 529 грн. 45 коп. ( 5 728 грн. 75 коп. - заборгованості по кредиту, 10 894 грн.54 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1500 грн. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини), 906 грн. 16 коп. - штрафу (процентна складова), позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 19 529 грн. 45 коп. заборгованості, яка складається з 5 728 грн. 75 коп. - заборгованості по кредиту, 10 894 грн.54 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1500 грн. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини), 906 грн. 16 коп. - штрафу (процентна складова). Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на відсутність доказів про існування між сторонами кредитних відносин, а також пропуск позивачем строку позовної давності, просила рішення суду скасувати, застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16 серпня 2007 року на підставі письмової заяви ОСОБА_4 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу 4 100 грн. кредитного ліміту зі сплатою 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 15). Строк дії вказаного кредитного ліміту співпадає зі строком дії карти.

Складовою укладеної між сторонами угоди є заява клієнта, Умови та правила надання банківських послуг ( далі - Умови) та Тарифи банку.

Підписом на заяві відповідач погодився, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг , з умовами якого він ознайомлений.

Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною картою по платіжним картам без встановлення мінімального обов'язкового платежу проводиться в наступного порядку:

- строк погашення процентів щомісячно за попередній місяць;

- строк погашення кредиту - у повному обсязі , не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці ( в полі Mont)

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2007 року відповідач отримав картку № НОМЕР_1, про що є підпис в його заяві.

Строк дії картки до липня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення 16 серпня 2007 року договору про надання банківських послуг відповідач при відвідуванні банку був повторно ознайомлений із оновленим змістом Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифами банку, та погодився з ними, що підтверджується заявою відповідача від 20 вересня 2011 року (а.с. 114). Цього ж дня, з метою доступу до власного рахунку та здійснення платіжних операцій з нього відповідач отримував перевипущений електронний платіжний засіб - пластикову картку. Факт отримання відповідачем картки підтверджується копією фотографії ОСОБА_4 з картою (а.с. 98). За допомогою нової картки відповідач користувався коштами на рахунку, відкритому відповідно до заяви від 16 серпня 2007 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що станом на 29 березня 2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 19 529 грн. 45 коп., яка складається з 5 728 грн. 75 коп. - заборгованості по кредиту, 10 894 грн.54 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1500 грн. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини), 906 грн. 16 коп. - штрафу (процентна складова).

Проте, колегія суддів не може погодитися з розрахунком процентів наданих позивачем, оскільки позивачем не вірно застосована процентна ставка в період з 29 листопада 2013 по 29 березня 2015 року та розрахунок процентів за цей період містить арифметичні помилки.

Так, згідно розрахунку залишок процентів станом на 29 листопада 2013 року складає 2004 грн. 39 коп. Період з 29 листопада 2013 року по 29 березня 2015 року складає 486 днів. Розраховуючи розмір заборгованості по процентам за вказаний період, колегія суддів виходить з процентної ставки, зазначеної у заяві позичальника, а саме 3,6 % місячних х 12 місяців = 43,2% річних.

Таким чином розмір заборгованості по процентам складатиме 5 343 грн. 21 коп. ( 5728 грн. 75 коп. заборгованість по тілу кредиту х 43,2%)/360 днів = 6,87 грн. процентів за 1 день; 6,87 х 486 днів = 3338 грн. 82 коп. + 2004 грн. 39 коп. = 5343 грн. 21 коп.).

Не можна погодитись з висновком суду про те, що стягненню підлягає нарахований позивачем штраф (процентна складова).

Відповідно до пункту 5.10 Умов, які діяли на час укладення кредитного договору, складовими штрафу є фіксована сума -250 грн. та розрахункова - 5% від суми позову.

За змістом цієї норми нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим лише штраф в розмірі фіксованої частини - 250 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 250 грн. штрафу (фіксована частина) , а тому рішення суду слід змінити.

Не можна погодитись із наданим позивачем розрахунком пені, оскільки він не відповідає порядку нарахування пені передбаченого п.5.5. 1 Правил користування платіжною карткою, які діяли на час укладення кредитного договору.

За такого, розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором становитиме 11 320 грн. 96 коп., який складається з: 5 728 грн. 75 коп.- заборгованості по кредиту, 5 343 грн. 21 коп. - заборгованості по процентам та 250 грн. штрафу.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення не звернув належної уваги на зазначені обставини, то рішення суду слід змінити зменшивши розмір кредитної заборгованості з 19 529 грн. 45 коп. до 11 320 грн. 96 коп.

Посилання апелянта на відсутність кредитного договору не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку погасити борг, оскільки підписом на заяві відповідач погодився, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг , з умовами якого він ознайомлений.

Доводи апелянта про пропуск відповідачем строку позовної давності колегія суддів вважає безпідставними.

Так з матеріалів справи вбачається, що кредит надано у вигляді поновлювальної кредитної лінії. Відповідач неодноразово погашав заборгованість та повторно отримував кредитні кошти. Остання операція з отримання коштів в сумі 265 грн. здійснювалась 29 грудня 2012 року, а остання операція з погашення кредиту в сумі 150 грн. здійснена 8 листопада 2013 року, що відповідно до ст. 264 ЦК України свідчить про визнання відповідачем свого боргу та переривання перебігу позовної давності ( а.с. 115-130).

Таким чином, строк позовної давності слід рахувати з останнього платежу, а тому він спливає у листопаді 2016 року, в суд з позовом про стягнення кредитної заборгованості позивач звернувся у вересні 2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Посилання представника відповідача в засіданні судової колегії на те, що в розмір тіла кредиту входять нараховані проценти, пеня та штрафні санкції, колегія суддів погодитись не може, оскільки зазначені обставини спростовуються витягом з особового рахунку та розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України розмір судових витрат слід змінити, зменшивши стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат з 1218 грн. до 706 грн. 44 коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам

(11 320 грн. розмір задоволених позовних вимог х 1218 грн. розмір сплаченого позивачем судового збору / 19 529 грн. розмір заявлених вимог = 706 грн. (58% від заявлених позовних вимог)

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 562 грн. 71 коп. ( 1339 грн. 80 коп. х 42%= 562 грн. 71 коп.).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року змінити, зменшити стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банку «ПриватБанк» з 19 529 грн. 45 коп. до 11 320 грн. 96 коп. та судових витрат з 1218 грн. до 706 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 562 грн. 71 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

І.В. Лівінський