Провадження № 22-ц/779/1635/2017
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області, за апеляційною скаргою ПАТ «Родовід Банк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник ПАТ «Родовід Банк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає представник апелянта, судом не було враховано того, що 99,99% АТ «Родовід Банк» належить Державі Україна в особі Міністерства фінансів України, яке є центральним органом виконавчої влади, що підтверджується відповідними нормативними актами опублікованими у публічних виданнях. Крім того, представник ПАТ «Родовід Банк» вказує на те, що Держава наділила ПАТ «Родовід Банк» здійснювати її функції у роботі із державними активами, про що було зазначено у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 року №880-р «Про утворення санаційного банку». А тому, на думку представника скаржника, суду першої інстанції потрібно було застосувати ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачено звільнення державних органів від сплати авансового внеску, та визнати незаконними дії державного виконавця стосовно винесення ним повідомлень про повернення стягувачу виконавчих документів без прийняття до виконання. Посилаючись на вищенаведене, представник ПАТ «Родовід Банк» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не зявився, однак надіслав на адресу апеляційного суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Додатково вказав, що апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів підтримує в повному обсязі. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності представника апелянта.

Представник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоч судове повідомлення було вручено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстав для визнання скаржника звільненим від сплати авансового внеску немає, а тому дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо направлення повідомлень про повернення виконавчих документів без прийняття до виконання ґрунтуються на нормах чинного законодавства. З цими висновками погоджується і колегія суддів на підставі такого.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом 17.10.2016 року на підставі рішення цього ж суду від 09.08.2016 року про стягнення на користь ПАТ «Родовід Банк» кредитної заборгованості (а.с.7-10). Однак, 09.08.2017 року державний виконавець виніс повідомлення про повернення виконавчих документів у звязку з несплатою ПАТ «Родовід Банк» авансового внеску (а.с.12-13).

Із змісту ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Зазначеною вище статтею також встановлено перелік осіб які звільняються від сплати авансового внеску. Зокрема, серед інших, звільняються державні органи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Колегія суддів зауважує, що орган держави (державний орган) - це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що стягувач ПАТ «Родовід Банк» є юридичною особою, яка за організаційно-правовою формою є Публічним акціонерним товариством. А тому ПАТ «Родовід Банк» за своїми організаційно-правовими ознаками не є державним органом та не користується пільгами, встановленими нормативними актами для державних органів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ПАТ «Родовід Банк» не звільняється від сплати авансового внеску при примусовому виконанні рішення, оскільки не є державним органом.

Таким чином, повертаючи виконавчий документ стягувачеві ПАТ «Родовід Банк» без прийняття до виконання, державний виконавець у повідомленні від 09 серпня 2017 року зазначив про те, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Під визначені у статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» пільги щодо звільнення від сплати авансованого внеску ПАТ «Родовід Банк» не підпадає та не звільняється від сплати авансового внеску.

Такі підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання визначені у п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вчинено відповідно до закону.

Посилання представника апелянта на те, що ПАТ «Родовід Банк» в розмірі 99,99% належить державі Україні в особі Міністерства фінансів України, а тому є суб'єктом господарювання державного сектора економіки, колегія суддів відхиляє, оскільки ПАТ «Родовід Банк» не є державним органом, а є юридичною особою, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків, і той факт, що 99,99% ПАТ «Родовід Банк» належить Державі Україна, не змінює цієї обставини.

Розглянувши справу в межах заявленої скарги та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування постановленої в даній справі ухвали суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» відхилити, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_1