22-ц/775/559/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Пономарьової О.М., Зайцевої С.А.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Можливість» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Можливість» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 липня 2014 року між КС «Можливість» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 303 на суму 6000 грн. строком на 12 місяців. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки в розмірі 36,5 % річних згідно із встановленого договором графіку щомісячного повернення кредиту та відсотків. Також умовами договору було передбачено, що в разі несвоєчасного надходження планового платежу, вказаний кредит з четвертого дня прострочення визнається ризиковим та встановлюється відсоткова ставка за договором, яка дорівнює 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 65 124,00 грн.,яка складається з 6000 гривень основного боргу, 204 гривень - відсотків, та 56 920 гривень - додаткових відсотків, та дану заборгованість просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2017 року позов КС «Можливість» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Можливість» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2014 року № 303 в розмірі 6204,00 грн. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Можливість» витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач КС «Можливість» в особі голови правління КС «Можливість» Корягіної І.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2017 року та постановити нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 303 від 09 липня 2014 року у сумі 34 824,00 грн., з яких 6000,00 грн.- основний борг, 204,00 грн.- відсотки, 28 824,00 грн.- додаткові відсотки.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не прийнято до уваги умови п.3.7 кредитного договору, згідно яких передбачено збільшення процентної ставки до 365% річних у разі визнання кредиту з підвищеним ризиком. Зазначає, що суд першої інстанції зменшив заборгованість по підвищеним відсоткам відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та не врахував, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь став містом, на території якого здійснюється антитерористична операція лише з 02.12.2015 року, отже заборгованість по додатковим процентам повинна нараховуватися до 02 грудня 2015 року, що становить 28 824,00 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача ОСОБА_2, який про час та місце судового засідання був повідомлені належним чином (а.с. 45,48).

Заслухавши суддю - доповідача, доводи представника позивача Козлова М.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до споживчого кредиту № 303 від 9 липня 2014 року кредитна спілка «Можливість» надала ОСОБА_2 споживчий кредит у розмірі 6000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою за користування кредитом 36,5 % річних від залишку заборгованості за кредитом з проведенням щомісячної сплати кредиту та відсотків згідно із встановленим графіком. На підставі п. 3.7 договору кредитна спілка в разі несвоєчасного надходження( прострочення) планового платежу з четвертого дня прострочення визнає кредит з підвищеним ризиком та протягом цього періоду нараховується відсоткова ставка у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

За розрахунком заборгованості за споживчим кредитом від 9 липня 2014 року вбачається, що станом на 20 квітня 2017 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 65 124,00 грн., з яких заборгованість по кредиту 6000 грн., заборгованість по відсоткам 204,00 грн. та заборгованість по додатковим процентам 58 920,00 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимогах в частині нарахованих додаткових процентів у розмірі 58 920 гривень, суд виходив з того, що закріплене у п. 3.7 кредитного договору від 9 липня 2014 року № 303 визначення додаткових відсотків, за якими позичальнику за неналежне виконання зобов'язання за договором кредиту, в частині ненадходження планового платежу, з четвертого дня прострочення та за кожен день прострочки нараховується відсоткова ставка у розмірі 365% річних (1% у день) від суми залишку кредиту, є нічим іншим як неустойкою у вигляді пені, та яка встановлена вказаним кредитним договором за порушення боржником зобов'язання в якості забезпечення виконання основного зобов'язання позичальником . Отже, враховуючи, що даний вид неустойки нарахований за період з серпня 2014 року по 20 квітня 2017, відповідач, як особа, що постійно проживає в зоні АТО, звільняється від неустойки на основну суму заборгованості за цей період.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом в розмірі 36,5 % річних згідно із встановленого договором графіку щомісячного повернення кредиту та відсотків.( пункт 3.1)

Згідно заявлених позовних вимог прострочений розмір відсотків за даним договором становить 204 гривень, який стягнутий судом на користь позивача.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 3.7 договору у разі несвоєчасного надходження(прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком та протягом цього періоду нараховується відсоткова ставка у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Отже, підвищені проценти були нараховані позивачем, як неустойка (пеня), оскільки у даному випадку вони є засобами цивільно-правової відповідальності боржника та мають компенсаційну природу.

Разом з цим, судова колегія погоджується з висновками суду, що до правовідносин, які склались між сторонами, необхідно застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 з 28 жовтня 2011 року зареєстрований та проживає в м. Маріуполі , суд першої інстанції правомірно виходив з того, що нарахована неустойка на суму заборгованості у розмірі 58 920 гривень за період після 14 квітня 2014 року по день звернення не підлягає до стягнення з відповідача.

Доводи апеляції, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь став містом, на території якого здійснюється антитерористична операція лише з 02.12.2015 року, отже заборгованість по додатковим процентам повинна нараховуватися до 02 грудня 2015 року, що становить 28 824,00 грн., також не є слушними.

Згідно статті 1 Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Відповідно до частин 2 та 3 стаття 11 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».(Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року.)

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо часткового задоволення позову, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є безумовною підставою для скасування рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів

У ХВ А Л И Л А:

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Можливість» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Гаврилова Г.Л.

Пономарьова О.М.

Зайцева С.А.