Справа № 549/114/17
Провадження № 2/549/70/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавська області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

при секретарі Міщенко Т.А.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, треті особи: Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності за сертифікатом на земельну частку (пай),

встановив:

У квітні 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, треті особи: Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності за сертифікатом на земельну частку (пай).

Позивач вказала, що вона працювала на різних посадах (роботах) в КСП «Україна», але помилково була пропущена в списках, що додавалися до сертифіката на право на земельну частку (пай). Державний акт на право власності на земельну ділянку на її імя не видавався.

У вересні 2016 року вона звернулася до відділу Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області, щодо наявності земельної ділянки, так як більшу частину свого життя ( до виходу на пенсію) працювала у колгоспі на різних роботах. В архіві земельних справ було знайдено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0209498, дата видачі сертифікату 29.12.1996 року, який виданий на її імя.

Для отримання своєї земельної частки (паю) в натурі ( на місцевості), яка передбачена їй сертифікатом, вона звернулася до відділу Держгеокадастру у Чорнухинському районі з відповідною заявою, на що відділ Держгеокадастру у Чорнухинському районі повідомив, що у списку розпаювання земельних часток (паїв) відсутнє прізвище громадянки ОСОБА_1, тобто вказана земельна ділянка відсутня у числі розпайованих земель.

В звязку з відсутністю у списку розпаювання, вона не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї.

21.11.2016 року позивач подала звернення до Чорнухинської районної державної адміністрації про надання інформації з приводу вище зазначеного сертифікату, у відповідь було повідомлено, що у райдержадміністрації відсутній список осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Україна».

Посилаючись на ст.14 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник Постав-Муківської сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, так як на період розпаювання земель КСП «Україна» ОСОБА_1 не була членом КСП, а працювала в Лохвицькому торфопідприємстві в с.Постав-Муки Чорнухинського району Полтавської області.У списках долучених до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Постав-Муківської сільської ради земельна ділянка по даному сертифікату відсутня, технічна документація не виготовлялася.

Представник Чорнухинської РДА в судове засідання не зявився просив справу розглянути без його участі. В клопотанні зазначили, що позовні вимоги не визнають (а.с.40,47,74)

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі.(а.с.75,76).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, та безпосередньо дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з таких міркувань.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в 2016 році отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, який виготовлений на підставі рішення № 307 Чорнухинської районної державної адміністрації від 29 листопада 1996 року.(а.с.18)

У відповіді Чорнухинської РДА від 10.05.2017 року, наданої на запит суду, зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_1 виготовлено, але не видано в звязку з тим, що в книгах «Протокол зборів уповноважених членів» та «протоколи засідань правління» за 1996 рік немає інформації про прийняття в члени КСП «Україна» ОСОБА_1М.(а.с.46).

Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

Згідно з п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не зверталась до Чорнухинської РДА Полтавської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (На місцевості).

За п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Зі змісту вищенаведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта па право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві і була його членом.

Тобто, право особи на земельну частку (пай) виникає з дня видачі державного акта на право колективної власності на землю у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Право у ОСОБА_1 на земельний пай могло б виникнути у разі включення її у список громадян, який долучений до державного акта на право колективної власності і лише за умови такого включення у особи виникає право на земельну частку(пай).

З матеріалів справи вбачається, що в книгах «Протоколів зборів уповноважених членів» та «Протоколи засідань правління» за 1996 рік не має інформації про прийняття в члени КСП «Україна» ОСОБА_1

Із архівного витягу виданого архівним відділом Чорнухинської РДА від 25.11.2016 року видно, що в додатковому списку осіб, які мають право на земельний пай ОСОБА_1 не значиться. В списку осіб, які мають право на майновий пай по КСП «Україна» під номером 224 значиться ОСОБА_1 навпроти прізвища якої є помітка олівцем «не положено». (а.с.14).

Із копії трудової книжки видно, що ОСОБА_1 не була членом КСП. Із 1963 року по 1998 рік працювала на торфопідприємстві.(а.с.69,70).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що разом із ОСОБА_1 працювала на різних роботах в КСП «Україна», але при цьому вони не були членами даного сільськогосподарського підприємства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не надала доказів того, що остання була внесена до списку осіб, який додається до державного акта на право колективної власності на землю, оскільки лише за умови такого включення у особи виникає право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із змісту ст.392 ЦК України самостійна вимога власника про визнання його права власності на певне майно передбачає володіння власником спірним майном та наявність сумнівів інших осіб щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації власником свого права власності через такі сумніви чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Судовою практикою визнається можливість подання позову про визнання права власності за ст.392 ЦК України, за відсутності іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Оскільки позивачка не була членом КСП і відповідно не була включена до списку осіб, який додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому у неї не виникло право на земельну частку (пай).

З огляду на викладен е підстав для задоволення позову не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, керуючисьУказом Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ст. ст. 10, 57, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, треті особи: Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності за сертифікатом на земельну частку (пай), - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинский районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя