Пр. №2/756/4998/17
УХВАЛА

Іменем України

9 жовтня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Реал Банк», Національний банк України про відшкодування шкоди у розмірі 2 508 627 030 грн. 89 коп.

Разом із заявою, заявником до суду подано заяву про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати у якій Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення судового рішення у справі, а також розглянути питання про звільнення позивача від оплати судового збору або зменшення його розміру до суми, що буде відповідати витратам на проведення цього судового процесу.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частина 3 ст. 82 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З аналізу ст. 82 ЦПК України вбачається, що суд вправі враховуючи майновий стан сторони, на підставі обґрунтованої заяви, застосувати лише один із заходів визначених вказаною статтею, оскільки застосування вказаних заходів тягне за собою неоднакові наслідки.

При цьому, можливість застосування конкретного із заходів визначеного ст. 82 ЦПК України вимагає чіткого змісту та обгрунтвання до клопотання із зазначенням та поданням доказів незадовільного (скрутного) матеріального становища заявника, строків можливої оплати, сум які реально можуть бути сплачені в рахунок оплати судового збору.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

При цьому, Закон України «Про судовий збір» не містить пільг щодо сплати судового збору для установ, що виконують спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків і не робить виключень щодо сплати судового збору для заявників які не мають на меті отримання прибутку.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Таким чином, згідно Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору не зводяться до сум, що відповідають витратам на проведення судового процесу або вчинення певних дій.

З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтування та взаємовиключаючі вимоги заяви, суд не знаходить підстав для задоволення прохання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 79, 82 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шевчук