Кодимський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/2200/16-ц
Провадження №2/503/87/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кодими Одеської області обєднану цивільну справу за позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 29 листопада 2017 року звернулись до Кодимського районного суду Одеської області з позовами до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Ухвалою суду від 13 грудня 2016 року вказані позови обєднані в одне провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_3 вказала, що 17 серпня 2015 року вона помилково без будь-яких правових підстав перерахувала на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11577 грн., а позивач ОСОБА_4 - 03 серпня 2015 року помилково перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 15000 грн.

З метою повернення грошових коштів, позивачі звертались до ОСОБА_1 з вимогою про повернення грошових коштів, однак відповідач відмовилась їх повертати.

У звязку з цим, посилаючись на безпідставність отримання відповідачем зазначених грошових коштів, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 11577 грн. та на користь позивача ОСОБА_4 15000 грн.

В судове засідання позивачі не прибули, але надали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без них. Заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

З огляду на віддаленість місця проживання (перебування) позивачів, суд у відповідності з положеннями ч.2 ст.158 ЦПК України вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що банківський рахунок, на який позивачі перерахували зазначені грошові кошти, дійсно належить їй та був відкритий у 2007 році в банківській установі на її імя, але банківську картку та код доступу до неї вона віддала своєму співмешканцю ОСОБА_5, з яким на даний час сімейних відносин не підтримує. Вважає, що саме ОСОБА_5 за допомогою зазначеної банківської картки зняв перераховані позивачами грошові кошти та привласнив їх собі, а тому саме він повинен їх повернути позивачам.

Вона зазначених грошових коштів не отримувала, тому вважає, що предявлені до неї вимоги задоволенню не підлягають.

Вказала, також, що після припинення сімейних відносин з ОСОБА_5 банківська картка весь час перебувала у нього, вона до банківської установи з заявами про заблокування рахунку не зверталась.

Вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовів з таких підстав.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року позивачем ОСОБА_3 на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 №001677, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», були перераховані грошові кошти у розмірі 11 тис.577 грн.

03 серпня 2015 року позивач ОСОБА_4 на цей же рахунок перерахував грошові кошти в сумі 15 тис. грн.

Факт перерахування позивачами вказаних коштів та їх зарахування на картку відповідача №001677 підтверджується платіжними дорученнями №BASS_ від 17 серпня 2015 року та № BASS_ від 03 серпня 2015 року, в яких отримувачем коштів вказано ОСОБА_1 (код отримувача №).

Факт зарахування грошових коштів на картку №001677 визнала і відповідач ОСОБА_1

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, відповідно до п.4 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами виникли відповідні цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Встановлено, що кошти помилково без наявності правових підстав були перераховані позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на банківську картку №001677, що належить відповідачу ОСОБА_1 без зазначення призначення платежу, що свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами, а також про те, що перераховані кошти являються безпідставно отриманими відповідачем.

Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковим переказом є рух певної суми грошових коштів, внаслідок якого відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (п.1.23 ст.1 цього закону).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначила, що банківська картка, на яку були перераховані кошти позивачами, була передана нею добровільно співмешканцю ОСОБА_5, якому вона повідомила ПІН-код, тобто постійний пароль картки, за допомогою якого її можна ідентифікувати.

Відповідно до п.14.16 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Виходячи із наведеного, відповідачем ОСОБА_1 не було вжито заходів щодо запобігання можливості зняття з її карткового рахунку коштів сторонньою особою, а отже відповідальність та ризик збитків від здійснення операцій несе саме відповідач, яка являється неналежним отримувачем грошових коштів та зобовязана їх повернути згідно з п.2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, де зазначено, що кошти, які помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України.

У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка надають суду можливість заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити в повному обсязі.

У звязку з цим, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь кожного з позивачів підлягає судовий збір в сумі по 551 грн.20 коп., сплачених позивачами при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.1212 ЦК України, ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1: на користь ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти в сумі 11577 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят сім) грн., та на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - грошові кошти в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 551 грн.20 коп. судового збору на кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.