АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4202/17 Головуючий 1 інст. Божко В.В.
Справа № 640/935/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилався на те, що 08 листопада 2008 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина, а саме квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, грошові заощадження та предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку. Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину є її рідні діти: він та відповідач.

Зазначив, що вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку зазначеної квартири та грошових заощаджень, однак інше спадкове майно, а саме предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, які залишилися в квартирі, неподілені.

Вказав, що у жовтні 2014 року відповідач таємно від нього вивіз значну частку спадкового майна і відмовляється поділити його у добровільному порядку, а саме: годинник з двома підсвічниками електронно-механічні вартістю 100,00 грн., годинник електронний вартістю 150,00 грн., ліжко деревяне полуторне вартістю 1000,00 грн., стілець деревяний вартістю 200,00 грн., фен «Moulinex» вартістю 400,00 грн., меблева стінка для залу вартістю 11000,00 грн., диван і два крісла білого кольору вартістю 6000,00 грн., тумба під TV вартістю 600,00 грн., телевізор «Sony» вартістю 2000,00 грн., відеомагнітофон «Sony» вартістю 1000,00 грн., холодильник «Hotpoint-Ariston» вартістю 3000,00 грн., пральну машинку «Gorenje» вартістю 2500,00 грн., меблі для вітальні вартістю 3000,00 грн., усього майна на загальну суму 30950,00 грн.

Зазначив, що він з народження до часу смерті матері постійно проживав у вказаній квартирі, користувався перерахованим майном разом з нею та до того часу, поки відповідач їх вивіз, тому він має переважне право на виділ належної йому частки майна в натурі.

Вважав, що спадкове майно необхідно поділити у такий спосіб: йому виділити у натурі холодильник «Hotpoint-Ariston» вартістю 3000,00 грн., пральну машинку «Gorenje» вартістю 2500,00 грн., меблі для вітальні вартістю 3000,00 грн., усього майна на загальну суму 8500,00 грн., оскільки ці речі є життєво необхідні для нього.

Вказав, що з приводу вивезення майна його братом, він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів, однак постановою слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області винесено постанову від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю в діянні відповідача складу кримінального правопорушення.

Просив поділити спадкове майно, а саме предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, які залишилися після смерті його матері ОСОБА_3, між спадкоємцями, ним та відповідачем у такий спосіб: йому виділити в натурі холодильник «Hotpoint-Ariston» вартістю 3000,00 грн., пральну машинку «Gorenje» вартістю 2500,00 грн., меблі для вітальні вартістю 3000,00 грн., усього майна на загальну суму 8500,00 грн.; відповідачу виділити в натурі годинник з двома підсвічниками електронно-механічні вартістю 100,00 грн., годинник електронний вартістю 150,00 грн., ліжко деревяне полуторне вартістю 1000,00 грн., стілець деревяний вартістю 200,00 грн., фен «Moulinex» вартістю 400,00 грн., меблева стінка для залу вартістю 11000,00 грн., диван і два крісла білого кольору вартістю 6000,00 грн., тумба під TV вартістю 600,00 грн., телевізор «Sony» вартістю 2000,00 грн., відеомагнітофон «Sony» вартістю 1000,00 грн., усього майна на загальну суму 22450,00 грн.; стягнути з відповідача на його користь різницю у вартості майна виділеного кожній стороні у розмірі 6975,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач не заперечував факт вивозу ним спадкового майна та наявність цього майна у нього; що справу розглянуто з порушенням розумних строків; що він постійно проживав разом зі своєю матірю в цій квартирі, разом придбали все перелічене майно в позові та має переважне право на нього.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що доказів обсягу спадкового майна та його вартості, що є предметом спору, позивач не надав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 листопада 2008 року померла мати сторін ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, і з предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку, опис та вартість яких на день відкриття спадщини з урахуванням їх фактичного зносу не здійснювався.

В суді апеляційної інстанції позивач та його представник пояснили, що в жовтні 2014 року предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку вивіз його брат. Ці предмети знаходяться у нього в квартирі.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції в свою чергу пояснив, що відповідач будь яких предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку з спадкової квартири не вивозив, і в його житловому приміщенні ніяких предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку, яке є, на думку позивача спадковим майном, не знаходяться.

Відповідно до частини 3 статті 10, частини 2 статті 59, частин 1, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України).

Згідно зі статтями 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи опис спадкового майна - предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку на час смерті спадкодавця в спадковій квартирі не здійснювався. Належних та допустимих доказів того, що будь які предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку вивозились та знаходяться в житловому приміщенні відповідача матеріали справи не містять.

Із пояснень свідка ОСОБА_4, яка допитана в суді першої інстанції, та матеріалів кримінального провадження Московського ВП ГУ НП в Харківській області № 0000001 від 17 грудня 2015 року, які досліджувались в суді першої інстанції, не вбачається, яке майно знаходилось в спадковій квартирі.

Виходячи з того, що належних та допустимих доказів про існування предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку, їх належності спадкодавцеві на час його смерті, його вартості і наявність серед спадкової маси позивачем у порушення вимог статті 60 ЦПК України не надано, його право на отримання відповідної частки в порядку спадкування на предмети домашньої обстановки та вжитку не порушено, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно та надавши доказам у справі належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно статті 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії