Справа № 454/497/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до прокуратури Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ФГ «ОСОБА_1В.» звернувся в суд з позовом до відповідачів прокуратури Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що 08.11.2016р. в адресу Генеральної прокуратури України ним направлено заяву про кримінальне правопорушення. В заяві просив зареєструвати її у Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Відкрити кримінальне провадження за ст. 364КК України відносно державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнати фермерське господарство «ОСОБА_1В.» потерпілим у даній кримінальній справі. Листом від 21.11.2016р. Генеральна прокуратура України скерувала заяву позивача у прокуратуру Львівської області. В подальшому листом від 24.11.2016р. прокуратура Львівської області скерувала дану заяву до Червоноградської місцевої прокуратури. Листом від 30.11.2016р. заступник керівника Червоноградської місцевої прокуратури повідомив, що заяву позивача скеровано до ОСОБА_4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області. Зазначає, що листом від 28.12.2016р. начальник ОСОБА_4 повідомив, що відділом розглянуто заяв позивача від 09.12.2016р. Прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяви відносно інспекторів з охорони навколишнього природного середовища, оскільки Апеляційний суд Львівської області скарги позивача залишив без задоволення, а постанову Львівського окружного суду від 30.10.2014р. без змін. Роз»яснив право на оскарження даного рішення до слідчого судді районного суду. Крім цього, 16.01.2017р. в адресу Генеральної прокуратури України фермерським господарством направлено звернення в якому зазначалось про скерування 08.11.2016р. заяви про вчинення злочину. Листом від 24.01.2017р. вказане звернення Генеральною прокуратурою України скеровано до прокуратури Вінницької області. Листом від 27.01.2017р. прокуратура Вінницької області повідомила позивача про скерування його заяви у прокуратуру Львівської області. Листом від 03.02.2017р. прокуратурою Львівської області повідомлено, зокрема, що запит позивача розглянуто, а також те, що заява позивача від 08.11.2016р. скерована за належністю для розгляду у ОСОБА_4 У листі від 15.02.2017р. заступник начальника ГУ НП у Львівській області повідомив, що за заявою позивача відомості до ЄРДР не вносилися. Вважає, що дії посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви позивача від 08.11.2016р. та звернення від 16.01.2017р. є протиправними так як на його думку розглянуті в порядку ЗУ «Про звернення громадян», а також порушено вимоги ст.ст. 55, 56, 214 КПК України та позбавлено позивача прав гарантованих ст. 40 Конституції України. Зазначає, що даними діями відповідача йому спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в користь позивача кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області.

В запереченні на позовну заяву представник відповідача прокуратури Львівської області вказав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно відомостей автоматизованої системи електронного документообігу органів прокуратури, до прокуратури Львівської області надійшла заява позивача про кримінальне правопорушення від 08.11.2016р. за №834 щодо відкриття кримінального провадження відносно державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у звязку із вчиненням неправомірних на його думку дій, під час проведення в жовтні 2005р. перевірки господарства. Згідно вимог ст. 218 КПК України, п.3.6 Інструкції про порядок прийняття, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня. Оскільки заявником порушено питання про можливі кримінальні правопорушення, що вчинені на території Сокальського району, прокуратурою Львівської області вказану заяву 24.11.2016р. скеровано до Червоноградської місцевої прокуратури. Відтак, заява позивача прокуратурою Львівської області розглянута у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами. Крім цього, 30.01.2017р. до прокуратури Львівської області надійшло звернення позивача від 16.01.2017р. щодо надання інформації. Враховуючи, що заяву про кримінальне правопорушення від 08.11.2016р. скеровано для розгляду за належністю до Червоноградської місцевої прокуратури, а останньою дана заява 30.11.2016р. направлена за належністю для розгляду в ОСОБА_4, а відтак розпорядником запитуваної інформації є саме Національна поліція у Львівській області. Куруючись ч.3 ст. 22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», 03.02.2017р. копію запиту про надання інформації скеровано в ГУ НП у Львівській області. Зазначає, що позивачем в супереч вимог ст. 60 ЦПК України не наведено доказів спричинення йому моральної шкоди. Також, рішення, дію чи бездіяльність прокуратури Львівської області з приводу розгляду заяв позивача від 08.11.2016р. та звернення від 16.01.2017р. у судовому порядку неправомірними не визнано. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ФГ «ОСОБА_1В.» в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача прокуратури Львівської області ОСОБА_5 надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України будучи належно повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Як встановлено із змісту заяви представника позивача від 08.11.2016р. та звернення від 16.01.2017р., що адресовані Генеральному прокурору України, позивач ставив питання щодо відкриття кримінального провадження за ст. 364КК України відносно державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнати фермерське господарство «ОСОБА_1В.» потерпілим у даній кримінальній справі.

Листом від 21.11.2016р. Генеральна прокуратура України скерувала заяву позивача у прокуратуру Львівської області.

В подальшому листом від 24.11.2016р. прокуратура Львівської області скерувала дану заяву до Червоноградської місцевої прокуратури.

Листом від 30.11.2016р. заступник керівника Червоноградської місцевої прокуратури повідомив, що заяву позивача скеровано до ОСОБА_4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області.

Листом від 28.12.2016р. начальник ОСОБА_4 повідомив заявника, що відділом поліції розглянуто заяв позивача від 09.12.2016р. Прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяви відносно інспекторів з охорони навколишнього природного середовища, оскільки Апеляційний суд Львівської області скарги позивача залишив без задоволення, а постанову Львівського окружного суду від 30.10.2014р. без змін. Роз»яснив право на оскарження даного рішення до слідчого судді районного суду.

Отже, як встановлено рішення щодо внесення чи не внесення відомостей за вказаною заявою та зверненням позивача у ЄРДР прокуратурою Львівської області не приймалося, заяву скеровано для організації розгляду у ОСОБА_4, яким позивачу надано відповідь про результати розгляду та повідомлено про прийняте рішення.

Крім цього, прокуратурою Львівської області вжито всіх заходів щодо розгляду звернення позивача від 16.01.2017р., так як таке скеровано до розпорядника запитуваної інформації ГУНП у Львівській області, яким листом від 15.02.2017р. позивачу надано відповідь.

Разом з тим, згідно ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені до слідчого судді дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи з наведеного, позивач мав можливість у визначеному законом порядку захистити на його думку порушені права.

В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами прокуратури Львівської області шляхом відмови в реєстрації та внесенні до ЄРДР його заяви про кримінальне правопорушення.

В той же час, із досліджених листів встановлено, що заяву позивача скеровано для організації розгляду у ОСОБА_4 та звернення до ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як встановлено в ході розгляду справи, підставою звернення до суду із даним позовом позивачем зазначено на його думку незаконні дії посадових осіб прокуратури Львівуської області про розгляді його заяви від 08.11.2016р. та звернення від 16.01.2017р., в той час із змісту позову встановлено, що дані дії стосуються не внесення до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення та ряду інших процесуальних дій, що безпосередньо регулюється КПК України, стаття 303 якого передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В свою чергу, позивачем не надано суду доказу чи процесуального рішення про визнання незаконними дій посадових осіб прокуратури при розгляді його заяви і звернення та заподіяння йому цим моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до прокуратури Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс