Справа № 296/2199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Сингаївського О.П.

за участю секретаря судового засідання Галіцької А.М.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 14.08.2013 року, актовий запис №1383, а також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що 14.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя не склалось з причин неправильної поведінки відповідача, який не дотримувався сімейних цінностей, не піклувався про сімейні інтереси та припустився дій, що не гідні чоловіка. Крім того, зазначила, що відповідач за час шлюбу проявляв не повагу, влаштовував сварки та скандали. З січня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач також зазначила, що відповідач не надає матеріальної підтримки на утримання сина.

19.06.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

19.06.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, просив вимогу про розірвання шлюбу задовольнити, відмовити у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №1383, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, виданим 14.08.2013 року (а.с.5).

Сторони по справі мають малолітню дитину (сина) ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, не проживають разом. За час окремого проживання подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки. На примирення сторони не згідні.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалась остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей.

Отже, встановлення даних обставин, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отже, рівною мірою зобов'язані його утримувати. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати покласти на відповідача.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 60, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 14 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 1383.

Стягувати з ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.03.2017 року та до повноліття дитини.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача ОСОБА_1 на дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 640 (шістсот сорок) грн. судового збору сплаченого за позовну заяву про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору за позовну заяву про стягнення аліментів.

В частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайне виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя О. П. Сингаївський