АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/95/17 Номер провадження 22-ц/786/1043/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Абрамова П.С., Мартєва С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року по справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати песії,-

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, прохаючи стягнути з ОСОБА_2 на користь УПФ України в Зіньківському районі суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 5626 грн. 13 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_2, жителька м. Зіньків Зіньківського району Полтавської області з 30.01.2014 року є отримувачем пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

15.09.2015 року ОСОБА_2 призначена на посаду начальника відділу ведення державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації.

До 15.09.2015 року відповідач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідачка працює на посаді державної служби, та не має права на отримання пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Управлінню пенсійного фонду України в Зіньківському районі про працевлаштування відповідача на державну службу стало відомо лише 10.03.2016 року, коли ОСОБА_2 звернулася до управління з заявою щодо виходу на роботу з повним робочим днем та зобов'язалася повертати переплату пенсії щомісячно у розмірі неменшому ніж 20% щомісячного розміру пенсії та не менше ніж 50% після відновлення виплати пенсії до повного погашення. Відповідача повідомлено про необхідність внесення переплати пенсії, але на даний час переплату пенсії в добровільному прядку відповідачем не внесено.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року оозовні вимоги УПФ України в Зіньківському районі до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати пенсії задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 суму надміру виплаченої їй пенсії у розмірі 5626 грн.13 коп. за період з 15.09.2015 року по 29.02.2016 року, на користь УПФ України в Зіньківському районі.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 1600 судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування усих фактичних обставин справи та не дослідження і не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, прохала його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог УПФ України в Зіньківському районні у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 5626 грн.13 коп. суд першої інстанції, вважав, що відповідачка набула грошові кошти у зазначеному розмірі без достатньої правової підстави, вимогу позивача про добровільне повернення вказаних кошті не виконала, а тому зазначені грошові кошти підлягають стягненню з ОСОБА_2 в порядку, передбаченому положеннями статті 1212 ЦК України.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 в Управлінні пенсійного фонду України в Зіньківському районі отримувала пенсію по 3 групі інвалідності.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Полтавської області від 10.09.2015 року № 38В, ОСОБА_2 перервано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у зв'язку з виходом на роботу, повним робочим днем із 15.09.2015 року ( а.с.4).

10.03.2016 року відповідачем позивачеві письмово повідомлено про те, що вона вийшла на роботу з повним робочим днем (а.с. 5).

31.03.2016 року ОСОБА_2 письмово повідомила позивача про те, що переплачені грошові кошти вона повертати не буде, так як вважає, що встановлена їй пенсія по інвалідності нарахована і виплачена в межах чинного законодавства (а.с. 6).

У відповідь на звернення відповідачки, Управлінням повідомлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ як одержувач пенсії по 3 групі інвалідності загального захворювання з 30.01.2014 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у період роботи особи (крім інвалідів I та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії її соціального захисту» на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року пенсії не виплачуються (а.с. 8).

З довідки УПФ в Зіньківському районі вбачається, що розмір нарахованої переплати пенсії складає 5626 грн.13 коп. за період з 15.09.2015 року по 29.02.2016 року ( а.с.11).

Позивач стверджує, та з ним у своєму рішенні погодився суд першої інстанції, що переплата пенсійної виплати виникла виключно через те, що саме ОСОБА_2 не повідомила органи пенсійного фонду про її працевлаштування, а звернулася задля роз`яснення її прав та обов`язків лише у лютому 2016 року, натомість, суд поставився критично до доводів відповідачки про відсутність у неї умислу приховати своє працевлаштування, вважаючи, що позивачка навмисно не виконала свій обов`язок щодо повідомлення позивача про працевлаштування.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України,за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, а відступ від неї має бути вмотивований судом.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

В матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді виплаченої відповідачу пенсії в сумі 5626 грн. 13 коп. є об`єктивним наслідком поведінки відповідача.

Позивачем також не надано доказів того, що ОСОБА_2 скоїла будь-які зловживання зі свого боку або подала Управлінню недостовірні дані, навпаки, відповідачка добровільно звернулась до відповідача за відповідними роз`ясненнями у 2016 році, як тільки їй стало відомо про можливу втрату права на виплату їй пенсії як інваліду ІІІ групи, а не продовжувала без повідомлення позивача отримувати таку пенсію.

Наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була добровільно виплачена позивачем відповідачця, як засіб до існування, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняття лічильної (рахункової) помилки, як помилки, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки.

Отже, судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 5626 грн. 13 коп., які є сумою пенсії, призначеної їй УПФ в Зіньківському районі, так і не встановлено наявності рахункової помилки, а також виплата коштів проведена позивачем добровільно, отже відповідно до ст. 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

З огляду на те, що судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки, суд першої інстанції, не застосувавши до спірних правовідносин положення статті 1215 ЦК України,дійшов помилкового висновку про те, що вказані грошові кошти підлягають поверненню з підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України.

За таких обставин рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року - скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: ОСОБА_1