Справа № 494/628/17
Провадження № 2/494/384/17
25.10.2017 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням,-
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалою суду від 29.08.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні 25.10.2017 року представник позивача наполягав на позовній заяві, зіславшись на обставини зазначені у ній. Просив її розглянути та позов задовольнити. Також не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судові засідання 13.09.2017 року, 27.09.2017 року, 17.10.2017 року та 25.10.2017 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить довідка Березівського РС ГУДМС в Одеській області (а.с.15), так на адресу ОСОБА_2 направлялись судові повістки про виклик до суду, однак конверти повернулись з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.20,32), також відповідач повідомлявся про судові засідання у телефонному режимі, про свідчать телефонограми та витяги з журналу телефонограм (а.с.24-25, 29-30, 38-39).
Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, - у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), про що не заперечував представник позивача.
Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільно процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі ЦПК України) «кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів».
Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що власником автомобілю НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с.5), згідно довіреності від 12.02.2008 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатись вказаним автомобілем (а.с.5 зворотній бік).
Положенням ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Водночас, посилання позивачем на власний розрахунок шкоди (а.с.11) є безпідставним та частково необґрунтованим.
Суд вважає безпідставне переведення позивачем суми збитків у долари США, оскільки офіційною грошовою одиницею в Україні є гривня. Також суду не зрозуміло та не надано обґрунтованої відповіді, чому позивачем обрано саме грошову одиницю дол. США, а не іншу валюту зарубіжної країни.
Також, суд вважає необґрунтованим розрахунок в частині безпідставного користування майном протягом 48 місяців, який визначений з розрахунку у сумі 2000 грн. на місяць, оскільки доказів, які б свідчили про втрачені доходи у сумі 2000 грн. на місяць не надані, а посилання представника позивача про те, що вказаним автомобілем можливо було заробити таку суму на місяць є безпідставними.
Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами цивільного провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені ЦПК та ЦК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гурепка проти України №2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судовогорозгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.
При цьому, суд констатує факт, що представником позивача під час судового засідання не заявлялися клопотання щодо витребування доказів або надання додаткових доказів, доповнень до позовних вимог.
Проти закінчення зясування обставин та перевірки їх доказами представник позивача не заперечував.
Крім того, з відповідача відповідно до статті 88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 450 грн. 08 коп., сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду у тій частині, в якій задоволено позов.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.. 1166 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.10.2017 року.

Суддя І.А. Римар