Справа № 336/4332/17
Провадження № 4-с/336/154/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Концерну «Міські Теплові Мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця за змістом якої просить суд:

-поновити строк із зверненням до суду із скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця;

-визнати не направлення постанови № 51760255 від 05.09.2016 року стягувачу у триденний строк з моменту її винесення неправомірним;

-визнати бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження ВП № 51760255 від 05.09.2016 року, що полягає у передчасному поверненні виконавчого документу стягувачу, у невчасному направленні оскаржуваної постанови стягувачу, у не встановленні ідентифікаційного номера боржника, у не направленні запитів до Державної податкової інспекції щодо виявлення рахунків боржника згідно законодавства, у не винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у не реєстрації обтяження майна боржника, у відсутності інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, у відсутності 2 відповідей на запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб-боржників, які отримують пенсії, до Державної податкової інспекції про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; Департаменту реєстрації фізичних осіб, Держгеокадастру, Державної служби України з безпеки на транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Державіаслужби, АІС «Автомобіль», повісток, викликів, у не зверненні до органів поліції щодо приводу боржника, у не зверненні до суду щодо розшуку боржника, неправомірною;

-визнати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 51760255 від 05.09.2016 року по виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості, незаконною та скасувати її.

В обґрунтування поданої скарги зазначає про те, що 23.06.2017 року у канцелярії Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області представником стягувача ОСОБА_3 особисто під розписку в розносній книзі для місцевої кореспонденції отримано судовий наказ № 336/1355/15-ц та постанову ВП 51760255 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Вказану постанову представник скаржника вважає незаконною виходячи з наступного:

По-перше, отримавши 23.06.2017 року оскаржувану постанову виявлено, що вона винесена виконавцем ще 05.09.2016 року (тобто тільки через 9 місяців стягувачем було отримано виконавчий документ).

По-друге, у оскаржуваній постанові невірно зазначений строк до якого повторно може бути предявлений виконавчий документ, а саме, оскаржувана постанова винесена 05.09.2016 року, а згідно зі статтею 69 Цивільного процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк предявлення до виконання виконавчого документу повинен бути до 06.09.2017 року, а не до 05.09.2017 року.

По-третє, у виконавчому документі та оскаржуваній постанові № 51760255 від 05.09.2016 року відсутній ідентифікаційний номер боржника та виконавець не здійснив заходи щодо його встановлення.

По-четверте, без ідентифікаційного номера боржника виконавець технічно не може направити електронні запити до Державної податкової інспекції, Пенсійного фонду України щодо виявлення рахунків боржника, виявлення місця роботи, отримання пенсії, роботи за цивільно-правовим договорами.

Під час здійснення виконавчого провадження № 51760255 не дотримано строк, передбачений частиною 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції 1999 року) та виконавчий документ повернуто передчасно, без належної повної перевірки майнового стану боржника, не встановлено ідентифікаційний номер боржника.

За твердженнями представника скаржника, державний виконавець не вжив передбачених законодавством заходів та допустив бездіяльність, що полягає у передчасному поверненні виконавчого документу стягувачу, у невчасному направленні оскаржуваної постанови стягувачу, у не встановленні ідентифікаційний номер боржника, у не направленні запитів до Державної податкової інспекції щодо виявлення рахунків боржника згідно законодавства, у не винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у не реєстрації обтяження майна боржника, у відсутності інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, у відсутності 2 відповідей на запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; про осіб-боржників, які отримують пенсії, до Державної податкової інспекції про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; Департаменту реєстрації фізичних осіб, Держгеокадастру, Державної служби України з безпеки на транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Державіаслужби, АІС «Автомобіль», повісток, викликів, у не зверненні до органів поліції щодо приводу боржника, у не зверненні до суду щодо розшуку боржника.

Як зазначає представник скаржника, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3536/17 від 18.07.2017 року скаргу концерну «Міські теплові мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Пелих В.В. визнано не поданою та повернуто скаржникові.

Справа призначалась до слухання на 16.08.2017 року, судове засідання відкладено за заявами представника скаржника та представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на 05.09.2017 року, яке також не відбулось за заявою представника скаржника та у звязку з неявкою представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, судове засідання перенесено на 03.10.2017 року, яке відкладено на 26.10.2017 року у звязку з неявкою сторін по справі.

У судове засідання 26.10.2017 року представник скаржника не зявилась.

Боржник ОСОБА_2 також в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, будь-яких заяв або заперечень до суду не надсилала.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судові засідання, призначені на 05.09.2017 року, 03.10.2017 року, 26.10.2017 року не зявився, про день, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки, які містяться в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги положення частини 1 статті 386 Цивільного процесуального кодексу України та зважаючи на те, що представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області неодноразово викликався до суду, був повідомлений належним чином, але до суду не зявляється, суд розглядає скаргу за відсутності державного виконавця на підставі наявних доказів у справі.

У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши викладені у скарзі доводи скаржника, надавши оцінку наявним матеріалам справи, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» » (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дійпо виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» » (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дійпо виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дійпо виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя) встановлено, що під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 8 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинні на момент вчинення виконавчих дійпо виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя) державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Судом встановлено, що 05.09.2016 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме судового наказу № 336/1355/15-ц на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів на підтвердження дій державного виконавця, спрямованих на встановлення інформації про боржника, його ідентифікаційного номера, майно та кошти, а також щодо місцезнаходження останнього суду не надано.

Отже, матеріали справи не містять даних, які бсвідчили, що державним виконавцем Пелих В.В. було вжито всіх необхідних заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення та спрямованих на встановлення та підтвердження обставин, що можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу.

В порушення вимог чинного законодавства, копії матеріалів виконавчого провадження № ВП № 51760255, на виконання вимог ухвали суду, представником Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на адресу суду не надсилались.

Відтак, протиправна бездіяльність державного виконавця, яка полягає у перевірці майнового стану боржника не в повному обсязі, унеможливлює реальне виконання судового рішення та суттєво порушує права стягувача.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу порушують права стягувача та не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 5 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірною, у зв'язку з чим вимоги скаржника в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя незаконною, підлягають задоволенню.

Скаржник також зазначає про те, що оскаржувана постанова та виконавчий документ були отримані представником Концерну «Міські теплові мережі» 23.06.2017 року, що підтверджується матеріалами справи, з порушенням строку встановленого частиною 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів протилежного суду не надано, відтак, вказані дії державного виконавця визнаються судом неправомірними.

Крім того, суд дійшов до висновку про поновлення скаржнику строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця, виходячи з наступного.

Статтею 385 Цивільного процесуального кодексу України встановлені строки для звернення із скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця. Так, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина 2 статті 385 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 72 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Як роз'яснено у пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно достатні 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, оскаржувану постанову представник скаржника отримав у канцелярії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції 23.06.2017 року та звернувся зі скаргою до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 30.06.2017 року, однак ухвалою суду від 18.07.2017 року дану скаргу визнано не поданою та повернуто скаржникові, а тому на думку суду строк на оскарження постанови від 05.09.2017 року пропущений скаржником з поважних причин та підлягає поновленню.

Керуючись статтями 383, 384, 385, 387 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Концерну «Міські Теплові Мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити Концерну «Міські Теплові Мережі» строк на звернення зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1

Визнати не направлення постанови про повернення виконавчого документу ВП № 51760255 від 05.09.2016 року стягувачу у триденний строк з моменту її винесення неправомірним.

Визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 під час здійснення виконавчого провадження ВП № 51760255 неправомірною.

Визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 51760255 від 05.09.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу по виконанню судового наказу № 336/1355/15-ц, виданого 21.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські Теплові Мережі» заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення у сумі 3506 грн. 85 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 121,80 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні ухвали, протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Я.Р.Марко