АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Перепелюк І.Б., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

за участю апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, представника ПП «Вестленд» А.В.» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_3, третя особа ПП «Вестленд» А.В.», про визнання незаконним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ОСОБА_3, третя особа ПП «Вестленд» А.В.», про визнання незаконним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є користувачем земельної ділянки №88 в садівничому товаристві «Шкода», що по вул. Бабинській в м. Чернівці. Зазначена земельна ділянка площею 0,0851 га належала йому на праві власності з 2000 року по 2012 рік

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.2012 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету міської ради про передачу у власність земельної ділянки №497/15 від 20.07.1999 року та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі

____________________________________________________________________

22ц/794/986/2017 р. Головуючий у І інстанції Семенко О.В.

Категорія 59 Суддя-доповідач ОСОБА_6

того, що мало місце накладання земельних ділянок №88, яка належала на праві власності позивачу, та № 70, яка належить на праві власності ОСОБА_3, площа накладання 0,0067 га.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.12.2013 року ОСОБА_1 зобов'язано повернути ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 0,0067 га, яка утворювала накладання. Вказану частину земельної ділянки добровільно передано ОСОБА_3

У звязку зі скасуванням державного акту на право власності на земельну ділянку №88 площею 0,0851 га та поверненням частини земельної ділянки розміром 0,0067 га утворився залишок 0,0784 га. ОСОБА_1 повторно звернувся до Чернівецької міської ради із заявою щодо передачі йому у власність земельної ділянки, яка залишилася в наявності.

Отримавши рішення Чернівецької міської ради, яким надано йому дозвіл на складання проекту відведення у власність земельної ділянки №88 орієнтовною площею 0,0838 га в садівничому товаристві "Шкода" по вул. Бабинській у м. Чернівці, позивач звернувся до землевпорядної організації з метою виготовлення зазначеної вище технічної документації відповідно до ч. 7 ст.118 ЗК України.

Однак, виїздом на місцезнаходження земельної ділянки виконавцем замовлених робіт було повідомлено про неможливість складання технічної документації в зв'язку з відсутністю зазначеної в рішенні площі земельної ділянки, в натурі.

Така ситуація виникла в зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 зареєструвала в Державному земельному кадастрі земельну ділянку зовсім іншої конфігурації, ніж була у неї у власності відповідно до Державного акту, включивши в план частину земельної ділянки, яка їй не належала та є земельною ділянкою ОСОБА_1

Вказував, що під час підготовчих робіт виконавцем робіт не зібрано та не перевірено відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки №70 відповідача та не складено пояснювальну записку із зазначенням відомостей про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок. Крім цього, в описі плану земельної ділянки, складеному за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, літерами В до Г зазначено земельну ділянку №89, замість земельної ділянки №88, якою користується він. Зовнішня межа літ. Г до Д зазначено землі садівничого товариства "Шкода" та умисно не вказано, що це межа із земельною ділянкою №88, яка знаходиться в його користуванні. Поряд з цим, в акті прийому-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки, складеному в присутності власників суміжних земельних ділянок та за їхнім погодженням, знову ж таки зазначено земельну ділянку № 89 замість № 88 та не вказано користувача зазначеної земельної ділянки, тобто ОСОБА_1

Вказані відомості, на думку позивача, були умисно внесені в матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку, належну ОСОБА_3, у зв'язку із наявністю тривалого спору щодо меж суміжних земельних ділянок №70 та №88, якими користуються сторони.

Вважає, що внаслідок описаних вище порушень було повністю змінено конфігурацію земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу, що порушує його право на приватизацію земельної ділянки площею 0,0784 га, яка фактично повинна була залишитися після виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.12.2013 року.

Згідно з уточнюючими позовними вимогами просить визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Чернівці Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0768 га з кадастровим номером 0:24:003:1386 за ОСОБА_3, та запис про державну реєстрацію права власності, внесений до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно за № НВ-016 від 11.03.2016 року щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку №70 площею 0,0768 га з указаним кадастровим номером, розташовану в садовому товаристві «Шкода» по вул. Бабинській в м. Чернівці.

Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального і процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що в результаті допущених умисних порушень з боку ПП «ОСОБА_8В.» повністю змінено розташування окружних меж земельної ділянки ОСОБА_3 на місцевості й, відповідно, її конфігурацію, а також включено в план цієї ділянки частину земельної ділянки апелянта.

В свою чергу всупереч вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку №70 за ОСОБА_3 при повній невідповідності змісту технічної документації вимогам ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки ОСОБА_3 надала державному реєстратору недостовірні відомості щодо розташування меж її земельної ділянки.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, який за довіреністю представляє інтереси ОСОБА_3, та ПП «ОСОБА_8В.» просять апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог ОСОБА_1, оскільки ділянка №88 не була зареєстрованою за ним, пояснювальна записка, виготовлені матеріали технічної документації відповідають нормам Земельного Кодексу України, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року, будь-які порушення державного реєстратора при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки за відповідачем ОСОБА_3 відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно зясованих обставинах, правильно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0768 га в садівничому товаристві «Шкода» по вул. Бабинській в м. Чернівці.

ОСОБА_3 звернулась до ПП «ОСОБА_8В.» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що вбачається з матеріалів технічної документації.

На підставі виготовленої документації державним реєстратором Управління Держгеокадастру у м. Чернівці було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 624:003:1386.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Звертаючись до суду з позовом, ясинецький В.П. посилався на порушення державним реєстратором вимог закону при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_3

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншим засобом доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Пунктом. 2.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року, передбачено, що підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем наявних документації із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власність (користування), відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списків координат пунктів державної геодезичної мережі.

Відповідно до п. 2.8 Інструкції - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

- пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт;

- технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи;

- копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності);

- матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

- план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів).

На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки;

- перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути;

- у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Як вбачається з матеріалів справи, при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 була складена пояснювальна записка, план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки з додатком, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та інші необхідні документи (а.с. 59-62), які нормам ЗК України та Інструкції.

Посилаючись на незаконність рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про державну реєстрацію права на земельну ділянку, позивачем не зазначено, в чому саме полягали його неправомірні дії.

Суд першої інстанції на підстав зібраних доказів прийшов до правильного висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не було доведено факт порушення його прав з боку відповідачів. Земельна ділянка відповідачу була передана у власність раніше.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: