Справа № 357/6664/14-ц Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1969/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 27.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперська Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції в Київській області, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд рішення суду від 09 жовтня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ГУЮ в Київській області, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та просила задовольнити її заяву.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після постановлення рішення суду та набрання ним законної сили, а саме 04 жовтня 2016 року їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі їй під час розгляду вказаної справи. А саме за її зверненням Головне територіальне управління юстиції у Київській області своїм листом від 29 вересня 2016 року № 2566-4-1/4 повідомлено про проведення перевірки, за результатами якої встановлено недотримання приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вимог п. підпункту 2.1 пункту 2 глави 3 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом №296/5 Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Крім цього, вона дізналася, що у справах приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до примірника заповіту спадкодавця ОСОБА_6 долучено власноруч складену ним заяву, в якій зазначено, що він заповідає належне йому нерухоме майно своїм дітям ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У звязку з тим, що ОСОБА_3 бере на себе відповідальність довічного утримання і догляду заповідача, він заповідає ОСОБА_3 жилий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,78 га, а земельну ділянку площею 3,58 га він заповідає ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному, про що ставить свій підпис. Позивачка зазначає, що про існування такої заяви ОСОБА_6 під час слухання справи їй не було відомо, оскільки нотаріус ОСОБА_5 в суді стверджувала, що заповіт ОСОБА_6 складався виключно з його слів. Зазначені вище обставини заявник вважала нововиявленими і такими, що є підставою для скасування ухваленого рішення суду від 09 жовтня 2014 року та постановлення нового про задоволення поданого нею позову у повному обсягу.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09 жовтня 2014 року переглянути у звязку з нововиявленими обставинами та скасувати його задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали не в повному обсязі зясував обставин справи, не вірно застосував норми процесуального права, що спричинило ухвалення незаконного і необґрунтованого судового рішення із зазначених вимог.

Також просила витребувати від приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_5 всі наявні у неї матеріали стосовно здійснення нею будь-яких нотаріальних дій щодо заповідального розпорядження ОСОБА_6, здійсненого ним 15.07.2013 року, так само інших його заповідальних розпоряджень.

Представник позивача ОСОБА_7, та позивачка ОСОБА_2 при апеляційному розгляді підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Відповідачка у справі ОСОБА_3 заперечила щодо доводів апеляційної скарги, та просила її відхилити, мотивуючи тим, що обставини викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року хоч і є нововиявленими але не впливають на суть прийнятого рішення, оскільки власноручно написана батьком заява (заповідальне розпорядження) по суті повністю відповідає заповіту посвідченому нотаріусом, а тому суд першої інстанції прийшов до законного висновку про залишення заяви без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача його представника, відповідачку ОСОБА_3, дослідивши матеріали вказаної цивільної справи та матеріали цивільних справ №357/1098/15 ц, №357/6664/14-ц, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала Білоцерківського міськрайонного суду залишенню без змін.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та, залишаючи її без задоволення, послався на те, що факт існування заяви померлого ОСОБА_6 щодо його волевиявлення з приводу розпорядження майном на випадок його смерті, яка містить певні відомості, що не зазначені у заповіті ОСОБА_2, посвідченому 15.07.2013 р. приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, не є предметом судового дослідження в межах позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування у цивільній справі № 357/6664/14-ц , оскільки суд в силу ст.11 ЦПК України зобовязаний розглядати цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, а тому обставини, на які посилається ОСОБА_2Г, на думку суду не є істотними для справи обставинами.

Колегія суддів, погоджується і з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленними обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» № 1 від 27 лютого 1981 року визначено, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона буда недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо).

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" роз'яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки наведені заявниками обставини у розумінні ст. 361 ЦПК України хоч і є нововиявленими, але не є такими, які б давали підстави для перегляду рішення суду, оскільки обставини викладені в листі Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29 вересня 2016 року № 2566-4-1/4 щодо недотримання приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вимог п. підпункту 2.1 пункту 2 глави 3 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом №296/5 Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року не мають юридичного значення для вирішення спору з врахування предмета спору у вказаній справі, а саме обставин, що дають підстави для усунення спадкодавця від права на спадкування.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків викладених в ухвалі суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 361 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_8