Справа №515/1831/17
Провадження №2/515/2591/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
20 грудня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності на земельну ділянку,
В С Т А Н О В И В:
16 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій про- сив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,30 га, що розташована на тери- торії Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка залишилася після смерті його сестри ОСОБА_4, померлої 19.12.2014 р. Після смерті сестри він своєчасно звернувся до державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги, але отримав відмову у звязку з тим, що за адресою проживання сестри по вул.Перемоги,80 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської об- ласті на день смерті останньої був зареєстрований її син ОСОБА_3, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину, як особа, яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, на час відкриття спадщини ОСОБА_3 за вказаною адресою фактично не проживав, хоча і був зареєстрований за місцем проживання своєї матері. Крім того, у встановлений законом шестимісячний строк відповідач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спа- дщини після смерті матері, відтак, не прийняв спадщину після її смерті. Також, нотаріус розяснив йому, що відповідач у визначений законом строк не відмовився від спадщини, що може свідчити про те, що він також бажає прийняти спадщину. Оскільки відповідач був зареєстрований за адре- сою проживання спадкодавця, однак на день її смерті разом з нею не проживав, у встановлений за- конодавством строк не відмовився від спадщини, інакше ніж в судовому порядку позивач не може успадкувати земельну ділянку, просив визнати за ним право на спадкову земельну ділянку, яка за- лишилася після смерті його сестри ОСОБА_4
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
В судове засідання на 05.12.2017 р. ОСОБА_3 не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с. 26). До суду повернувся конверт із поміткою «за вказаною адресою не проживає». Тому у відпо- відності до ч.9 ст.74 ЦПК України, в редакції, що діяла на час опублікування оголошення, відпові- дача викликано до суду шляхом опублікування оголошення в пресі на 20.12.2017 р. (а.с.31).
Але відповідач повторно до суду за викликом не зявився, відомостей про поважність причин неявки відповідача суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин.
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ст.223 ч.4 ЦПК Ук- раїни, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рі- шення згідно наявних доказів, на що погодився представник позивача.
Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріа- ли справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, показали, що є односельцями покійної ОСОБА_4, її син, відповідач по справі, виїхав з села, до момент її смерті матері приблизно на протязі од- ного року не проживав з нею, на її похоронах не був присутній, після похорон матері він у селі не зявлявся. Про свою сестру піклувався ОСОБА_2 (позивач), коли вона хворіла, він допомагав їй матеріально на лікування, потім оплачував її перебування у будинку Милосердя, який розташова- ний між селами Лиман та Приморське, а коли вона померла, проводив її поховання. ОСОБА_6 також підтвердив, що відповідача він у селі не бачив приблизно трьох років.
З матеріалів справи, а саме - копій: паспортів, свідоцтва про народження та витягу з Держав- ного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження…, сформова- ного 03.11.2017 р. (а.с.5-6, 7, 8, 11) видно, що позивач ОСОБА_2 народився 01.04.1955 р., його сестра - ОСОБА_4, народилась 23.08.1953 р., обоє в с.Лиман Татарбунарського ра- йону, їх батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Досліджені письмові докази підтверджують, що позивач та спадкодавець ОСОБА_4 перебувають у родинних відносинах, тобто є рідними братом та сестрою.
Згідно копії паспорту серії КМ № 879699 від 19.02.2014 (а.с.9), відповідач ОСОБА_3 народився 03.12.1986 р. в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
З копій: свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 393525 та довідки про причину смерті від 22.12. 2014 р. (а.с.10,12) вбачається, що ОСОБА_4 померла 19.12.2014 р. в с.Лиман Татарбунарсь- кого району Одеської області.
Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 022096, вида- ного 27.09.2004 р. (а.с.13), підтверджується, що власником земельної ділянки площею 4,30 га, роз- ташованої на території Лиманської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товар- ного сільськогосподарського виробництва, зазначено ОСОБА_4
Вартість земельної ділянки загальною площею 4,3001 га (ріллі), згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 022096, що належала ОСОБА_4 станом на 01.01.2017 р. становить 154299,80 грн. (а.с.14).
Довідкою виконкому Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 627 від 15.09.2017 р. (а.с.15) підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день своєї смерті 19.12.2014 р. була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім неї у будинку за вказаною адресою був зареєстрований син померлої ОСОБА_3, 1986 р. народ- ження.
З довідки виконкому Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №618 від 28.09.2017 р. (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, прожи- ває без реєстрації за адресою: вул.Леніна, 43 с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області.
Нотаріусом заведена спадкова справа № 183/2015, але відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 у звязку з тим, що є спадкоємець по за- кону в порядку першої черги - син померлої ОСОБА_3, який на момент смерті спадкодавця був з нею зареєстрований та не відмовився від спадщини (а.с.18).
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., у тому разі, коли було виявлено, що встановлення підвідомчого факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це було виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Частиною 1 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодав- цем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем в порядку другої че- рги за законом, але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земе- льну ділянку є те, що відповідач - син спадкодавця ОСОБА_3 на день смерті своєї матері - ОСОБА_4, був зареєстрований за місцем її проживання та у визначений законом строк не відмовився від прийняття спадщини. Зважаючи на те, що у встановлений законодавством шести- місячний строк відповідач не подав заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_4, на день смерті спадкодавця за адресою її проживання був лише зареєстрований, але фактично не про- живав, тому не може вважатися таким, що прийняв спадщину.
Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4,30 га, що залишилися після смерті ОСОБА_4
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме: судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до су- ду у розмірі 1543 грн. та витрати на розміщення оголошення пресі у розмірі 120 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст.13, 77-81, 133, 141, 263-265, 280-282, 284, 298 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на земе- льну ділянку задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, який народився 01.04.1955 р. в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 4,30 га, що розташована на території Лиманської сільської ради Та- тарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ОД № 022096, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 27.09.2004 р., яка залишилась після смерті його сестри ОСОБА_4
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 Миколайо- вича судовий збір в розмірі 1543 грн. та судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду у сумі 120 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення за- яви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко