АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2214/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1085/К/17 суддя Папарига В.А.
Категорія - 55 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретаря Чубіна А.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат Благоустрою», треті особи: Криворізька центральна обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Криворізький міський центр зайнятості, про зобовязання нарахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, стягнення недоплати за дні невикористаної відпустки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат Благоустрою», ( надалі ТОВ«Комбінат Благоустрою»), треті особи: Криворізька центральна обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Криворізький міський центр зайнятості, про зобовязання нарахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, стягнення недоплати за дні невикористаної відпустки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року, задоволено її позов. Скасовано накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлено на роботі головного бухгалтера, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2014 року по 21.10.2015 року в сумі 74 811, 99 грн.

Наказом ТОВ «Комбінат Благоустрою» № 166 від 26.10.2016 року, в редакції наказу № 177 від 09.11.2015 року ОСОБА_2 поновлено на роботі у ТОВ «Комбінат Благоустрою» з 30.07.2014 року. 09 лютого 2016 року видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Комбінат Благоустрою» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 74 811, 99 грн. Довгинцівським відділом ДВС відкрито виконавче провадження. Дана сума середнього заробітку самостійно виплачена їй боржником, у зв'язку із чим виконавче провадження було закінчено. Виплата здійснена наступним чином: 4 842, 20 грн. (в межах місячної суми, допущеної до негайного виконання) в жовтні 2015 року; 70 916, 92 грн. 22 лютого 2016 року на підставі платіжного доручення № 236. Сплачуючи суму 4 842, 20 грн. ТОВ «Комбінат Благоустрою» попередньо нарахував її як заробітну плату за серпень 2014 року, включив до фонду оплати праці, утримав з неї податки та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

12 січня 2016 року її звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Комбінат благоустрою» за згодою сторін. 15 січня 2016 року вона стала на облік як безробітна в Криворізькому міському центрі зайнятості.

29 березня 2016 року вона звернулась до ТОВ «Комбінат Благоустрою» з листом «Про усунення порушень», в якому просила роботодавця нарахувати середню заробітну плату в розмірі 70 916, 92 грн. та перерахувати на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахований на стягнену за рішенням суду середню заробітну плату.

Однак, листом № 301 від 31.03.2016 року директор ТОВ «Комбінат Благоустрою» ОСОБА_5 відмовила у задоволенні заяви із посиланням на відсутність підстав для такого перерахунку, тому позивач просить суд: зобов'язати ТОВ «Комбінат благоустрою», здійснити нарахування стягненої Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2015 року у справі № 211/5347/14-ц суми в розмірі 70 916, 92 грн. як заробітної плати без її виплати ОСОБА_2, включивши її до фонду оплати праці ТОВ «Комбінат благоустрою»; зобов'язати ТОВ «Комбінат благоустрою», нарахувати на суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 70 916, 92 грн. єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 22 % в порядку ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: нарахувати за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року (включно) на щомісячну суму 5 065, 49 грн. (база нарахування) ЄСВ в розмірі 1 114, 41 грн., а загалом 15 601, 74 грн., та сплатити цю суму ЄСВ на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку; зобов'язати ТОВ «Комбінат благоустрою», надати до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Фіскальної служби у Дніпропетровської області звітність у зв'язку з донарахуванням єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у формі заповненої таблиці 6 додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року N 435, з включенням відомостей про донарахування застрахованій особі ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (бази нарахування) за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року (включно) в розмірі 5 065, 49 грн. на місяць, з нарахуванням на них єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 22 %; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», нарахувати та виплатити ОСОБА_2 доплату допомоги по тимчасовій непрацездатності за листопад, грудень 2015 року та січень 2016 року в сумі 6 319, 62 грн.; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», нарахувати та виплатити ОСОБА_2 Борисівні доплату компенсації за невикористанні дні щорічної відпустки за період з 28.10.2015 року по 12.01.2016 року в розмірі 502, 45 грн..

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального і процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що судом в порушення вимог процесуального законодавства не наведено розрахунку розміру сум податків та зборів, що підлягають стягненню.

Судом не враховано, що відповідачем рішення суду першої інстанції виконано у повному обсязі, в примусовому порядку. Стягнута судовим рішенням сума у розмірі 70916,92 грн. перерахована підприємством на рахунок ДВС, розмір заробітної плати у місячному платежі виданий в касі підприємства з утриманням належних податків.

Крім того, вважають, що стягнення середнього заробітку за рішенням суду не відображається у первинних документообігах про нараховану заробітну плату, оскільки особа у цей час не працювала, тому не здійснюється єдиний соціальний внесок. Крім того, судом не взято до уваги, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відноситься до фонду оплати праці.

Позивач отримала більші суми ніж мала на них права, у розмірі 74811,99 грн., без урахування податків та зборів.

Крім того, судом не враховано, що нарахування лікарняного позивачу проведено за фактично відпрацьований час, а не на базі мінімального розміру заробітної плати. Судом не взято до уваги, що період вимушеного прогулу не зараховується до страхового стажу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року у справі № 211/5347/14-ц, позов ОСОБА_2 до ТОВ «Комбінат Благоустрою» було задоволено, скасовано накази про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, поновлено її на роботі головного бухгалтера та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2014 року по 21.10.2015 року в сумі 74 811,99 грн.( а.с.16-24).

Наказом ТОВ «Комбінат Благоустрою» № 166 від 26.10.2016 року, в редакції наказу № 177 від 09.11.2015 року (уточнення дати поновлення) ОСОБА_2 було поновлено на роботі у ТОВ «Комбінат Благоустрою» з 30.07.2014 року .( а.с.26,27).

09 лютого 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Комбінат Благоустрою» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 74 811, 99 грн..За вказаним рішенням суду Довгинцівським відділом ДВС Криворізького МУ юстиції було відкрите виконавче провадження. ( а.с.28).

Вказана вище сума середнього заробітку була самостійно виплачена їй боржником, у зв'язку із чим виконавче провадження було закінчено. Виплата здійснена наступним чином: 4 842, 20 грн. (в межах місячної суми, допущеної до негайного виконання) в жовтні 2015 року; 70 916, 92 грн. 22 лютого 2016 року на підставі платіжного доручення № 236. Сплачуючи суму 4 842, 20 грн. ТОВ «Комбінат Благоустрою» попередньо нарахував її як заробітну плату за серпень 2014 року, включив до фонду оплати праці, утримав з неї податки та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ( а.с.29,30).

12 січня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Комбінат благоустрою» за згодою сторін.

15 січня 2016 року вона стала на облік як безробітна в Криворізькому міському центрі зайнятості. Допомога по безробіттю була їй призначена відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. Під час прийняття на облік її було віднесено до категорії застрахованих осіб, які мають право на матеріальні виплати без урахування страхового стажу.

29 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «Комбінат Благоустрою» з листом «Про усунення порушень», в якому просила роботодавця нарахувати середню заробітну плату в розмірі 70 916, 92 грн. та перерахувати на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахований на стягнену за рішенням суду середню заробітну плату. Однак, листом № 301 від 31.03.2016 року директор ТОВ «Комбінат Благоустрою» ОСОБА_5 відмовила у задоволенні її прохання з посиланням на відсутність підстав для такого перерахунку.( а.с.31-33).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалась, що неправомірними діями відповідача, стосовно неперерахування єдиного соціального внеску порушено її право включення періоду вимушеного прогулу до страхового стажу та право на отримання матеріальної допомоги по безробіттю виходячи з розміру середньомісячного заробітку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач в порушення вимог законодавства на виконання судового рішення не здійснив внесення відомостей стягнутого судовим рішенням середнього заробітку за час вимушеного прогулу до фонду оплати праці та бухгалтерського обліку, та не провів утримання обовязкових податків та зборів, зокрема ЄСВ, що потягло невірне нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтями 14, 15 цього Закону передбачено, що страхувальниками та платниками страхових внесків до солідарної системи за застрахованих осіб є роботодавці.

Підстави, порядок та строки перерахунку пенсій відносяться до компетенції Пенсійного фонду України і передбачені ст. ст. 42-45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

При нарахуванні страхових внесків за минулі періоди застосовується розмір страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 3 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»).

Платники, ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також об'єкти оподаткування визначені Законом України «Про збір на загальнообовязкове пенсійне страхування». Порядок нарахування та сплати страхових внесків визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, з наступними змінами та доповненнями.

За умовами п.2 ст. 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Частинами 6, 7, 8 вказаного Закону передбачено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску . Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

В разі стягнення судом середньої заробітної плати за вимушений прогул роботодавець зобов'язаний включити стягнену суму до фонду оплати праці, попередньо нарахувавши та відобразивши її в бухгалтерському обліку підприємства, а також у встановленому законом розмірі сплатити єдиний соціальний внесок на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів. База нарахування єдиного соціального внеску визначається шляхом ділення встановленої судом середньої заробітної плати на кількість місяців, за які вона стягнена. Обов'язковою передумовою перерахування єдиного соціального внеску до бюджету є нарахування роботодавцем вказаної в судовому рішенні суми як заробітної плати та її відображення в бухгалтерському обліку.

ТОВ «Комбінат Благоустрою» не здійснив нарахування стягнутої судом суми, не включив її до фонду оплати праці та не обрахував і не сплатив єдиний соціальний внесок до бюджету. Тим самим, з вини відповідача індивідуальні відомості про позивача, як застраховану особу не відображали страхового періоду та сплати єдиного соціального внеску за цей період протягом часу з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, що зумовило недоплату позивачу державної допомоги по безробіттю, недоплати допомоги у звязку із тимчасовою втратою працездатності за лікарняними.

З огляду на проведену ТОВ«Комбінат Благоустрою» виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду без утримання податків та обовязкових платежів виходячи із розміру 70916,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №236 від 22 лютого 2016 року без утримання податків та зборів проведено із порушенням вимог законодавства.

Посилання представника відповідача ТОВ «Комбінат Благоустрою» в апеляційній скарзі на виконання судового рішення у повному обсязі та сплати позивачу усієї суми стягнутого середнього заробітку здійснено із порушеним вимог законодавства, без утримання обовязкових платежів із стягнутої суми, не знімає із відповідача обовязку їх провести у звязку із власною помилкою.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Комбінат Благоустрою» про не наведення судом першої інстанції розрахунку розміру необхідних до стягнення платежів, важає недоречними.

Сумма середньої заробітної плати за вимушений прогул визначена у рішенні суду за період з 31.07.2014 р. по 21.10.2015 р., тобто за 15 місяців у сумі 74811,99 грн. підприємством сплачено середній заробіток за місяць серпень 2014 р. 3895,07 грн., з відрахуванням обовязкових платежів, у загальному розмірі разом із відрахуваннями 4842,20 грн. ( а.с.33). Розмір середнього заробітку становить 70916,92 грн. з розрахунку періоду за 14 міс., сереньомісяцний розмір становитиме 5065,49 грн., з урахуванням ставки ЄСВ 22% , який діяв на час стягнення розміру середнього заробітку, його місячний розмір, що підлягає утриманню становитиме 1114,41 грн. Отже, загальний розмір Єдиного соціального внеску за 14 місяців дорівнює 15601,74 грн.

Також колегія суддів вважає недоведеними доводи апеляційної скарги представника відповідача ТОВ «Комбінат Благоустрою» в часині вірного нарахування дпомоги при тимчасовій втраті працездатності, виходячи з фактично відпрацьованого часу. Оскільки, позивачу стягнуто судовим рішенням середній заробіток, за час вимушеного прогулу, розмір якого відповідач мав урахувати при призначені допомоги у звзку із тимчасовою втратою працездатності.

Неправильне визначення відповідачем середньої заробітної плати позивача для нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності призвело до її зменшення. При цьому, зменшення стосується як допомоги за перші п'ять днів непрацездатності, що сплачується за рахунок коштів відповідача, так і допомоги, яка сплачується за останні дні непрацездатності за рахунок бюджету Фонду.

Стягуючи з відповідача недоплату у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, суд виходить зі змісту абз. 3 ч. 4 ст. 32 закону № 77-VIII, який визначає, що суми матеріального забезпечення, не одержані з вини органу, що призначає матеріальне забезпечення, які виплачуються застрахованій особі за минулий час, підлягає сплаті за рахунок такого органу, тобто відповідача.

У відповідності з п. 7 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, компенсація за невикористанні дні щорічної відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Відповідач здійснив розрахунок компенсації позивачу за невикористанні дні відпустки виходячи з фактичної заробітної плати протягом останніх 12-ти місяців без включення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно судового рішення. Таким чином, відповідач занизив показник сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців, з якого визначив суму компенсації.

У зв'язку із цим, колегія суддів погоджується із висновокм суду першої інстанції стосовно доплатити позивачу урозмірі 502, 45 грн.,відповідачем компенсації за п'ять днів невикористаної щорічної відпустки виходячи з сумарного заробітку за останні 12 місяців, в який необхідно включити середній заробіток за час вимушеного прогулу з вересня 2014 року по жовтень 2015 року.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення врахував тяжкість фізичних і моральні страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тривалість роботи позивача на підприємстві відповідача, конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: