Справа № 316/845/15
Провадження № 6/316/30/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2017 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодарі подання державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області 10.02.2017 року звернувся Енергодарський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з поданням, в якому просить суд визнати визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, що належить йому на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3.

В обґрунтування подання, державний виконавець зазначив, що у відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 48813654 з примусового виконання виконавчого листа № 316/845/15-ц від 03.07.2015 року, виданого Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 1127297,17 грн. та виконавчого листа №316/845/15-ц від 03.07.2015 року виданого Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» судового збору у розмірі 3654,00 грн.. Загальна сума заборгованості за зведеним виконавим провадженням складає 1130951,17 грн..

Постановами від 15.09.2015 року відкриті виконавчі провадження, в яких боржнику наданий строк для самостійного виконання рішення, але боржник ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження не виконав, заборгованість не сплатив.

22.09.2015 року державним виконавцем винесена постанова про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 48813654.

Державним виконавцем були направлені у реєструючи органи запити, згідно відповідей яких місце роботи боржника не встановлено, пенсій або доходу він не отримує, рахунків, відкритих у банках або інших фінансових установах не має.

21.12.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_2 для перевірки місця проживання боржника. Зі слів матері боржника ОСОБА_3, боржник за вказаною адресою не проживає, місце його знаходження не відомо.

Згідно довідки КП «Енергодарське БТІ» № 271 від 23.06.2016 року, за боржником ОСОБА_2 та його матірю ОСОБА_3 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності №3244 від 11.01.1996 року ВО запорізька АЕС.

Просить суд: визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, що належить йому на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3.

У судове засідання сторони не зявилися.

Суд на підставі ч.2 ст.379 ЦПК України вважає можливим слухати справу у відсутності заінтересованих осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Згідно вимог ч.3 ст.10, ч.ч. 1, 2, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи:

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.06.2015 року по справі №316/845/15-ц, провадження №2/316/476/15, було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1127297 грн. 17 копійок та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (а.с.44) та 03.07.2015 р. Енергодарським міським судом Запорізької області було видано виконавчі листи (а.с.80, 80 звор.). Постановами від 15.09.2015 року відкриті виконавчі провадження державним виконавцем Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області за виконавчими листами (а.с.79, 79 звор.). Згідно зі свідоцтвом №3244 про право власності на житло, квартира АДРЕСА_3, належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 (а.с.81 звор.). Крім того належність вказаного майна на праві спільної сумісної власності боржнику та його матері підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.83-85).

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Представник ВДВС Енергодарського МУЮ у своєму поданні посилається на статтю 379 ЦПК України, яка стосується питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

3гідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільною сумісною власністю визнається спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.371 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї, здійснюється у порядку встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Зазначена стаття визначає порядок звернення стягнення кредитором на частку майна, що є у спільній сумісній власності. Кредитор наділений правом пред'явити позов про звернення стягнення лише у разі недостатності у співвласника-боржника іншого майна, на яке могло б бути звернено стягнення.

Тобто в даному випадку, кредитором є ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки виконавче провадження було відкрито на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.06.2017 року по справі №316/845/15-ц, провадження №2/316/476/15, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.1-2).

Крім того, слід звернути увагу, на те, що оскільки частка учасника у праві спільної сумісної власності заздалегідь не визначена, необхідною умовою реалізації права кредитора на звернення стягнення на частку є попереднє визначення судом даної частки. Лише після того, як частка була визначена в арифметичному вигляді, кредитор одержує право вимагати виділу майна, що припадає на цю частку, в натурі з метою звернення стягнення на нього.

Згідно абзацу 1 ч.1 ст.366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Однак, подання та наявні у справі матеріали не містить жодних даних про наявність рішень за позовом кредитора або боржника ОСОБА_2 де було б проведено виділ частки у спільному майні та наявність даних щодо виділу частки в натурі, крім того, в даному випадку також повинно бути враховано вимоги ст.ст. 183, 187 ЦК України, оскільки згідно абзацу 2 ч.1 ст.366 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

Виходячи з положень ст.ст.366, 371-372 ЦК України та ст.379 ЦПК України, суд не просто визначає, а саме виділяє частину майна що є у спільній частковій власності з метою подальшого звернення стягнення на неї, що відповідно до ст.372 ЦК України, має наслідком припинення права спільної сумісної власності.

Оскільки, приватна власність, як одна із рівноправних форм власності охороняється законом, який здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки (ЖК України), п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Враховуючи зазначене, суд прийшов висновку, що подання не обґрунтовано у звязку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 209, 210, 292, 293, 379 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. В. Капустинський