06 червня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
при секретарі Кліментовській О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Таврія» про відшкодування матеріальної, завданої внаслідок затоплення квартири, та моральної шкоди,
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законо порядку.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, двічі надавав заяви про відкладення судового засідання у звязку з хворобою голови ОСББ «Таврія», однак жодного разу не надав суду доказів на підтвердження поважності причини неявки представника відповідача в судове засідання, тому суд вважає неявку представника відповідача в судові засідання з неповажних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.11-12).
Згідно довідки про склад сімї від 01.06.2017 року ОСББ «Таврія» за адресою: АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_1 власник квартири, ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 син.
Відповідно до акту від 26.10.2016 року ОСББ «Таврія» 26 жовтня 2016 року приблизно о 10:00 годині ранку в підїзді №4 будинку №91 по вулиці Ілліча (ОСОБА_6) на горищі, у квартирі №143 сталася аварія на системі центрального опалення. При скиданні повітря з системи центрального опалення над квартирою №143 був розірваний шланг з повітрям, що призвело до залиття горища. Вода пройшла крізь перекриття і потрапила в квартиру №143 (а.с.13).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Херсонської міської ради від 05.12.2016 року, Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Таврія", акту приймання- передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс ОСББ "Таврія" є утримувачем будинку №91 по вулиці Ілліча (ОСОБА_6) в м.Херсоні, в якому знаходиться квартира позивача (а.с.72, 96-108, 109).
З розрахункової книжки ОСОБА_1, що мешкає за адресою: м.Херсон, вул.Ілліча (ОСОБА_6), 91, кв.143 в м.Херсоні, вбачається, що саме ОСББ "Таврія" він сплачує експлуатаційні витрати на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира (а.с.114-122).
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили факт залиття квартири позивача 26.10.2016 року, вказали на пошкодження квартири в результаті залиття вздуття ламінату, плями від іржавої води на шпалерах, пошкодження шпалер. Зазначили, що перед залиттям квартири позивач зробив капітальний ремонт у квартирі.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 24 червня 2014 року «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Відповідно до п.п. 2, 5, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на експлуатуючій організації, як на виконавцеві послуг, лежить обов'язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримуватив належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Отже, що позивачі довели свої позовні вимоги наявними у матеріалах справи експертним дослідженням, фотознімками ,показаннями свідків. Натомість відповідач, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, це не спростував і не довів відсутність своєї вини.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, а також внаслідок ушкодження здоров'я. Відповідно до ч. 3 цієї ж розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
З урахуванням того, що під час звернення до суду з позовом, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1346,34 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1346,34 гривень.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Таврія» про відшкодування матеріальної, завданої внаслідок затоплення квартири, та моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 14.06.2017 року.
Суддя: С.І.Майдан