З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/146/17
20 квітня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря Матлюк Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 листопада 2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві.
Окрім того, 04 квітня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про стягнення з ОСОБА_2 630 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про його виклик в судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом публікації оголошення про виклик до суду в друкованому засобі масової інформації. Причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за його відсутності від ОСОБА_2 не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2011 року сторони уклали кредитний договір б/н.
Згідно умов даного договору відповідач отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит в розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у анкеті-заяві від 23 листопада 2011 року (а.с.6).
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Свої зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1600 грн. та 630 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик ОСОБА_2 в судове засідання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526; 527; 530; 549; 611; 1054, ст.ст. 88, 213 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуюча І.В. Круль