Справа №489/6600/13-ц 04.10.2017 04.10.2017
Провадження № 22ц/784/2130/17 Суддя першої інстанції Кирильчук О.І.
Справа№ 489/6600/13-ц Суддя-доповідач апеляційного суду Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

4 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лептугою С.С.,

за участю: представника боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2017 року постановленої за поданням державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року державний виконавець Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України ОСОБА_3

Державний виконавець зазначав, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 53555394 по трьом виконавчим провадженням з виконання: виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості в сумі 418176 грн. 88 коп.; виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості в сумі 40446 грн. 73 коп.; виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 404 грн. 46 коп. судового збору.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язку, покладеного на нього судовими рішеннями, що відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2017 року подання задоволено, ОСОБА_3 обмежено тимчасово у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виконавчим листом №2/489/2535/2013 від 29 вересня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованості в розмірі 418176,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд не перевірив наявності факту ухилення його від виконання покладених на нього обов'язків, просив ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, в Інгульському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження за № 53555394, яке складається із трьох виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 460344 грн. 11 коп. (т.2, а.с.8-14).

Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації прикордонної служби України від 20 лютого 2017 року боржник ОСОБА_3 з 12 лютого 2014 року по 8 січня 2017 року регулярно здійснює перетин кордону України авіаційним та автомобільним транспортом (т.2, а.с. 6).

Задовольняючи подання державного виконавця та обмежуючи боржника ОСОБА_3 у виїзді за кордон України, районний суд виходив з того, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання судового рішення, а боржником здійснюються витрати на періодичні виїзди за межі України, що свідчить про наявність реальної можливості стосовно виконання судових рішень. Проте з часу відкриття виконавчого провадження боржник таких дій не вчиняв.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно із п. 4 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого статті 33 Конституції України та статті 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту подання державного виконавця слідує, що підставою для обмеження ОСОБА_3 у виїзді за кордон державний виконавець вказує на те, що судові рішення боржником не виконані, від його виконання останній ухиляється, декларацію про доходи державному виконавцю не надав, будь-яких дій спрямованих на погашення боргу боржник не здійснив.

В той же час, державний виконавець не вказує в поданні коли саме та у який спосіб ОСОБА_3 було повідомлено про порушення виконавчого провадження, як то встановлено приписами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Такі докази відсутні і в матеріалах справи. Вказані обставини не встановлені і судом. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що йому таке повідомлення не направлялось.

За такого в зв'язку з відсутністю належного повідомлення ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, посилання, як державного виконавця так і районного суду в оскаржуваній ухвалі, на те, що боржник не здійснив будь-яких дій направлених на виконання судових рішень, в тому числі і не надав відповідну декларацію про доходи, не має правового значення.

Також, в поданні державного виконавця до суду не зазначено, які конкретні дії боржника та в чому вони полягали, свідчать про навмисне ухиляння від виконання зобов'язань. На такі конкретні дії не вказано і в ухвалі суду.

Зазначене свідчить про те, що підстави, з якими законодавець пов'язує можливість обмеження боржника у виїзді за кордон, судом не встановлено. Посилання в оскаржуваній ухвалі на витрачання коштів боржника в зв'язку з частим виїздом за кордон, є безпідставним, оскільки наведені правові норми не пов'язують можливість обмеження в пересуванні боржника з такими підставами.

Зібрання державним виконавцем інформації щодо майнового стану боржника, також не вказує як на здійснення ним всіх можливих виконавчих дій щодо виконання рішення суду так і не дає права на вказані обмеження боржника.

Враховуючи наведені обставини, районний суд дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для обмеження боржника ОСОБА_3 у виїзді за кордон України, в зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2017 року скасувати, у справі постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова