АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4640/17 Справа № 173/166/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулисяся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 з 1 вересня 1983 року працювала заступником директора з навчальної роботи, а з 1 лютого 1996 року по теперішній час директором Верхньодніпровської музичної школи, яка є структурним підрозділом відділу культури. Вважають, що відповідач не має необхідного стажу, а саме 30 років для жінок на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але Верхньодніпровське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області помилково в жовтні 2015 року призначило та перерахувало відповідачу десять пенсій на суму 26442 грн. 50 коп. Відповідач визнала переплату помилковою і неправомірною і добровільно сплатила в червні 2016 року 1000 грн. Станом на 25 січня 2017 року переплата пенсії складає 25 442 грн. 50 коп. На підставі вищевикладеного просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області переплату пенсії у розмірі 25442 грн. 50 коп.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

В апеляційній скарзі Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просить рішення суду від 20 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення . Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком мають жінки, які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року після досягнення ними 57 років.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції закону, що діяла на час виходу на пенсію відповідача) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу що дає паво на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Серед переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 значаться посади директора, завідуючого, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною в тому числі музичних шкіл.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 1 вересня 1983 року прийнята на посаду заступника директора з навчальної роботи дитячої музичної школи, 1 вересня 1996 року її переведено на посаду директора Верхньодніпровської дитячої музичної школи і з того часу відповідач займає цю посаду (а.с.22-24).

Посада, яку займала та займає ОСОБА_2, починаючи з 1983 року входить до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (а.с.40, 41).

З вересня 2015 року відповідач перебуває на обліку у Верхньодніпровському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (зараз Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) та отримує пенсію за віком.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 було виплачено грошову допомогу згідно з п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, а саме у розмірі 26442 грн. 50 коп.

Відповідачем було виявлено переплату пенсії позивачу ОСОБА_2, про що надано відповідну довідку (а.с.7).

Позивач вважає, що грошову допомогу було сплачено ОСОБА_2 помилково, оскільки вона не має відповідного стажу для отримання цієї допомоги, тому звернувся до відповідача з вимогою про повернення сплаченої суми в добровільному порядку (а.с.8, 9).

20 травня 2016 року ОСОБА_2 написала заяву про добровільне відрахування з її пенсії щомісячно переплату в сумі 1000 грн. та за її заявою з її пенсії було утримано 1000 грн. (а.с.6).

27 травня 2016 року ОСОБА_2 написала заяву про незгоду з таким утриманням (а.с.29)

Станом на 1 січня 2017 року сума залишку переплати пенсії, згідно розрахунку позивача, становить 25 442 грн. 20 коп. (а.с.7).

Звернувшись з позовом Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України посилались на помилкове нарахування ОСОБА_2 грошової допомоги.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Тобто, факт недобросовісної поведінки відповідача чи факт зловживань, відповідно до ст. 60 ЦПК України, повинен довести позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та переконливих доказів обґрунтованості заявлених вимог позивачем.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді