Справа № 345/581/17
Провадження № 22-ц/779/705/2017
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Васильковського В.М.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 14.02.2017 року до досягнення ними повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3, 640 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.

ОСОБА_3 не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення є необґрунтованим, однобічним, та необ'єктивним, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується лише на доводах та пояснення позивачки, судом не було взято до уваги його пояснення. Незгідний з тим, що судом в рішенні зазначено, що його заробіток становить 1000 доларів США оскільки він є учасником музичного гурту, а також що він здійснює перевезення людей на роботу за кордон, апелянт вважає, що це є необґрунтованим судженням позивачки, які суд взяв до уваги. Апелянт також вважає, що витяги з інтернет ресурсів надані суду, не можуть доводити його матеріальний стан і його заробітки.

Заробіток музичного гурту є мінливим та сезонним, також гурт складається з колективу, заробіток якого ділиться на декілька людей, а також здійснюються інші витрати що стосуються діяльності гурту.

Судом не взято до уваги його заперечення, щодо неналежного утримання та виховання дітей.

Апелянт зазначає, що його заробіток є нестабільним, а тому коштів для сплати аліментів кожного місяця не вистачає, оскільки йому самому потрібно проживати, харчуватись, одягатись, а також інколи витрачати кошти на лікування. Однак, судом цього враховано не було.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким постановити стягувати із нього аліменти на утримання його двох дітей у розмірі по 600 грн, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.05.2007 року у відповідності до свідоцтва про шлюб (а.с.5), від шлюбу народилися син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3,4), які проживають разом з матір'ю, що свідчить довідка про склад сім'ї видана виконкомом Підмихайлівської сільської ради за №449 від 13.02.2017 року (а.с.6).

Позивачка на даний час ніде не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Відповідач є учасником музичного гурту «Зорепад», який надає послуги при святкуванні весіль та інших заходів, що підтверджується витягами з інтернет сторінок соціальних мереж з сайтів «Однокласники», «В контакті», «Фейсбук» та пошукової системи «Google», яка є загальнодоступною мережею. Крім того, відповідач ОСОБА_3 надає послуги по перевезенню та працевлаштуванню людей за кордон, що теж підтверджується даними по запиту з інтернет мережі з. (а.с.30-35).

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою особою, інших утриманців не має, працює та отримує дохід від діяльності музичного гурту та надання послуг, має великий дохід від такої діяльності, з якого здатен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в заявленому розмірі по 2000 грн. на кожну дитину.

Суд першої інстанції, відхиляючи доводи відповідача про неможливість сплати ним визначеного розміру аліментів, правильно у оскаржуваному рішенні зазначив, що відповідач особисто у наданому ним письмовому запереченні (а.с. 19) зазначив, що він особисто здійснює витрати на утримання своїх дітей щомісячно, які є значно більшими ніж заявлені суми позивачкою. За таких обставин, доводи апелянта про можливість сплачувати ним аліменти в сумі лише по 600 грн. є необґрунтованими. Суд першої інстанції в рішенні таким доводам дав належну правову оцінку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

В.М. Васильковський