Справа № 304/844/17
Провадження № 2/304/317/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі - Гарайдич Р.А.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом кредитної спілки «Хосен» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,-
Кредитна спілка «Хосен» звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 24 лютого 2015 року ОСОБА_2 за договором кредиту №30*20, укладеного між нею та спілкою, отримала кредит у сумі 7 000 грн. на дванадцять місяців та платою за користування ним у розмірі 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У встановлений договором строк ОСОБА_2 по отриманому кредиту з позивачем не розрахувалася, внаслідок чого у неї станом на 10 липня 2017 року виникла заборгованість на загальну 1 964, 38 грн., з яких: 1 265, 59 грн. фактична заборгованість по основній сумі кредиту; 698, 79 грн. заборгованість по відсотках, тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 повторно не зявилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, а тому справа розглядається за її відсутності зі згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у судовому засіданні встановлено, що між кредитною спілкою «Хосен» та ОСОБА_2 24 лютого 2015 року був укладений договір кредиту № 30*20, згідно якого спілка надала останній у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності кредит на споживчі потреби у сумі 7 000 грн., а позичальник зобовязалася використати його за цільовим призначенням і повернути кредит у строк до 24 лютого 2016 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Також встановлено, що ОСОБА_2 порушила вимоги договору кредиту №30*20 від 24 лютого 2015 року, а саме у встановлений договором строк по отриманому кредиту з позивачем не розрахувалася, внаслідок чого у неї станом на 10 липня 2017 року виникла заборгованість на загальну 1 964, 38 грн., з яких: 1 265, 59 грн. фактична заборгованість по основній сумі кредиту; 698, 79 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.
Згідно п.п.3,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Разом з цим, згідно ч.1 та ч.3 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно п.п.3.5 договору кредиту №30*20 від 24 лютого 2015 року сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною цього договору.
Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором №30*20 від 24 лютого 2015 року, внаслідок чого в неї виникла заборгованість у сумі 1 964, 38 грн., з яких: 1 265, 59 грн. фактична заборгованість по основній сумі кредиту; 698, 79 грн. заборгованість по відсотках, а тому суд вважає, що саме така сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.509, 510, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов кредитної спілки «Хосен» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь кредитної спілки «Хосен» судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий: ОСОБА_3