У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесвіза», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, ОСОБА_8, про визнання припиненим іпотечного договору; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесвіза» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про витребування майна та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року, в с т а н о в и л а: У січні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 27 квітня 2015 року між нею та ОСОБА_8 укладено договір № 1276 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Разом із тим, 15 липня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. прийняв рішення про державну реєстрацію іпотечного договору від 07 серпня 2008 року № 3669 відносно вказаної квартири, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесвіза» (далі - ТОВ «Укрбізнесвіза») та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») та вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іпотеки № 10419181. Зважаючи на те, що у неї, як власника квартири, відсутні будь-які зобов'язання за вказаним іпотечним договором, на час набуття права власності квартира не була предметом договору, а вона не була стороною договору іпотеки, а тому вважає, що його слід визнати припиненим. Зазначає, що перехід права власності на спірну квартиру відбувся не від іпотекодавця, а від фізичної особи ОСОБА_8, який не мав жодних зобов'язань і не був стороною оскаржуваного іпотечного договору. ТОВ «Укрбізнесвіза» знаходиться в стані припинення на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2013 року. Зобов'язання оскаржуваного договору іпотеки припиняються неможливістю його виконання у зв'язку із ліквідацією юридичної особи, а також у зв'язку із припиненням основного зобов'язання. Посилаючись на викладене, просила суд визнати припиненим іпотечний договір від 07 серпня 2008 року № 3669 відносно квартири квартири АДРЕСА_1, укладений між ТОВ «Укрбізнесвіза» та ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про реєстрацію іпотеки № 10419181. У березні 2017 року ТОВ «Укрбізнесвіза» звернулось до суду із зустрічним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 07 серпня 2008 року між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 191,60 кв.м., яка складається з 4х жилих кімнат жилою площею 80,40 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3666. Того ж дня між акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (правонаступником якого було ВАТ «Банк Кіпру», на теперішній час - ТОВ «Кредитні ініціативи») та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено кредитний договір № 002-91/2008, за умовами якого товариству відкрито кредитну лінію у сумі 5 600 000 гривень в тому числі, для придбання нерухомості в сумі 2 410 000 гривень, а також проведення ремонту, придбання меблів та на сплату інших витрат пов'язаних з поточною діяльністю товариства в сумі 3 190 000 гривень, строком до 04 серпня 2023 року зі сплатою 19 % річних. На забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року між банком та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 3669, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Петровою С.М., за умовами якого товариство передало в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2010 року, ухваленого у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза» про визнання переважного права купівлі об'єкту оренди та переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, визнано за ТОВ «КФ «Олеван плюс» переважне право купівлі спірної квартири та переведено на ТОВ «КФ «Олеван Плюс» права та обов'язки покупця нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 07 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза». Рішенням апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2012 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2010 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року, ухваленого у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрової С.М., третя особа - ВАТ «Банк Кіпру» про усунення перешкод у розпорядження майном шляхом вилучення з реєстру заборон, зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрову С.М., зокрема: виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону, зареєстровані 07 серпня 2008 року за № 7705621 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року та виключити з Державного реєстру іпотек записи про іпотеку. Рішенням апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2012 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2012 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ «Банк Кіпру» до ТОВ «КФ «Олеван плюс», ОСОБА_9 та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання правочину недійсним та скасування реєстрації права власності, визнано недійсним договір оренди майна з правом викупу від 09 серпня 2007 року, укладеного між ТОВ «КФ «Олеван плюс» та ОСОБА_9 Вказував, що на підставі зазначених рішень Шевченківського районного суду міста Києва, поза волею ТОВ «Укрбізнесвіза», право власності на квартиру перейшло до ТОВ «КФ «Олеван плюс». 21 вересня 2011 року між ТОВ «КФ «Олеван плюс» та ТОВ «Еліт Менеджмент Груп» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 6620, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка за договором купівлі-продажу від 29 грудня 2011 року відчужена ТОВ «НВФ «Масальот». 26 червня 2014 року між ТОВ «НВФ «Масальот» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Д.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 1149, за умовами якого в іпотеку ОСОБА_8 передано вищевказану квартиру. 27 квітня 2015 року ОСОБА_8 на підставі іпотечного застереження, відчужено на користь ОСОБА_6 спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А. і зареєстрований у реєстрі за № 1276. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року зобов'язано будь-якого приватного нотаріуса, який виконує функції реєстратора Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна поновити в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна раніше існуючі в них записи, а саме: поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону на нерухоме майно зареєстровані 07 серпня 2008 року № 7705621 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року та № 7705777 на підставі іпотечного договору № 3675 від 07 серпня 2008 року; поновити в Державному реєстрі іпотек записи про іпотеку зареєстровані 07 серпня 2008 року за № 7705708 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року щодо квартири АДРЕСА_1, іпотекодавець ТОВ «Укрбізнесвіза» та запис № 705849 на підставі іпотечного договору № 3675 від 07 серпня 2008 року щодо машиномісця № 30 в підвалі вказаного жилого будинку, іпотекодавець ТОВ «Укрбізнесвіза» в порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрової С.М., третя особа: ПАТ «Банк Кіпру» про усунення перешкод у розпорядженні майном шляхом виключення його з реєстру заборон. 15 липня 2015 року ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року виконана, відновлено вищезазначені записи про заборону на нерухоме майно. Вважає, що спірне майно (квартира) набуте ТОВ «КФ «Олеван плюс» на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2010 року шляхом переведення на ТОВ «КФ «Олеван плюс» прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу від 07 серпня 2008 року, укладеними між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3666, яке в подальшому скасовано на підставі рішення апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2012 року. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2012 року визнано недійсним договір оренди майна з правом викупу від 09 серпня 2007 року, укладеного між ТОВ «КФ «Олеван плюс» та ОСОБА_9 Оскільки спірна квартира вибула з володіння власника - ТОВ «Укрбізнесвіза» поза його волею, просив суд на підставі ст. ст. 321, 387, 388 ЦК України витребувати майно у кінцевого набувача - ОСОБА_6 та визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за товариством. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року у задоволенні первісного позову - відмовлено. Зустрічний позов - задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_6 у власність ТОВ «Укрбізнесвіза» квартиру АДРЕСА_1. Визначено порядок виконання судового рішення, вказано, що воно є підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Укрбізнесвіза». Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Укрбізнесвіза» суму сплаченого судового збору в розмірі 36 100,00 грн. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог - скасовано. У задоволенні позову ТОВ «Укрбізнесвіза» відмовлено. В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року залишено без змін. Стягнуто з ТОВ «Укрбізнесвіза» на користь держави судовий збір у розмірі 4 752 грн. Стягнуто з ТОВ «Укрбізнесвіза» на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 4 752 грн. У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права. В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 335 ЦПК України не підлягає перегляду в касаційному порядку. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення в частині вимог за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира вибула з володіння ТОВ «Укрбізнесвіза» поза його волею на підставі судового рішення, яке в подальшому скасовано з поновленням запису про іпотеку в Державному реєстрі іпотек, а тому дійшов висновку про витребування майна у ОСОБА_6 при цьому суд першої інстанції зазначив, що позовна давність до вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовується. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вимог за зустрічним позовом та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що з часу скасування рішення суду (24 травня 2012 року), на підставі якого ТОВ «КФ «Олеван плюс» фактично набуло право власності на спірну квартиру, ТОВ «Укрбізнесвіза» не ініціювало питання повернення майна у свою власність, пред'явивши позов лише 27 березня 2017 року, а тому вважав, що квартира вибула із володіння власника - ТОВ «Укрбізнесвіза» з його волі, а тому відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 388 ЦК України. Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна. Статтями 213, 214, 316 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає. Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2008 року між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 191,60 кв.м., яка складається з 4х жилих кімнат жилою площею 80,40 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3666. Того ж дня між акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (правонаступником якого було ВАТ «Банк Кіпру», на теперішній час - ТОВ «Кредитні ініціативи») та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено кредитний договір № 002-91/2008 року, за умовами якого товариству відкрито кредитну лінію у сумі 5 600 000 гривень в тому числі, для придбання нерухомості в сумі 2 410 000 гривень, а також проведення ремонту, придбання меблів та на сплату інших витрат пов'язаних з поточною діяльністю товариства в сумі 3 190 000 гривень, строком до 04 серпня 2023 року зі сплатою 19 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року між банком та ТОВ «Укрбізнесвіза» укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 3669, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Петровою С.М., за умовами якого товариство передало в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2010 року, ухваленого у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза» про визнання переважного права купівлі об'єкту оренди та переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, визнано за ТОВ «КФ «Олеван плюс» переважне право купівлі спірної квартири та переведено на ТОВ «КФ «Олеван Плюс» права та обов'язки покупця нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 07 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза». Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2010 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2011 року, ухваленого у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрової С.М., третя особа - ВАТ «Банк Кіпру» про усунення перешкод у розпорядження майном шляхом вилучення з реєстру заборон, зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрову С.М., зокрема: виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону, зареєстровані 07 серпня 2008 року за № 7705621 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року та виключити з Державного реєстру іпотек записи про іпотеку. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2011 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2012 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ «Банк Кіпру» до ТОВ «КФ «Олеван плюс», ОСОБА_9 та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання правочину недійсним та скасування реєстрації права власності, визнано недійсним договір оренди майна з правом викупу від 09 серпня 2007 року, укладеного між ТОВ «КФ «Олеван плюс» та ОСОБА_9 На підставі зазначених рішень Шевченківського районного суду м. Києва, поза волею ТОВ «Укрбізнесвіза», право власності на квартиру перейшло до ТОВ «КФ «Олеван плюс». 21 вересня 2011 року між ТОВ «КФ «Олеван плюс» та ТОВ «Еліт Менеджмент Груп» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 6620, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка за договором купівлі-продажу від 29 грудня 2011 року відчужена ТОВ «НВФ «Масальот». 26 червня 2014 року між ТОВ «НВФ «Масальот» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Д.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 1149, за умовами якого в іпотеку ОСОБА_8 передано спірну квартиру. 27 квітня 2015 року ОСОБА_8 на підставі іпотечного застереження, спірну квартиру відчужено на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А. і зареєстрований у реєстрі за № 1276. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року зобов'язано будь-якого приватного нотаріуса, який виконує функції реєстратора Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна поновити в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна раніше існуючі в них записи, а саме: поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону на нерухоме майно зареєстровані 07 серпня 2008 року № 7705621 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року та № 7705777 на підставі іпотечного договору № 3675 від 07 серпня 2008 року; поновити в Державному реєстрі іпотек записи про іпотеку зареєстровані 07 серпня 2008 року за № 7705708 на підставі іпотечного договору № 3669 від 07 серпня 2008 року щодо квартири АДРЕСА_1, іпотекодавець ТОВ «Укрбізнесвіза» та запис № 705849 на підставі іпотечного договору № 3675 від 07 серпня 2008 року щодо машиномісця № 30 в підвалі вказаного жилого будинку, іпотекодавець ТОВ «Укрбізнесвіза» в порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року у справі за позовом ТОВ «КФ «Олеван плюс» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрової С.М., третя особа: ПАТ «Банк Кіпру» про усунення перешкод у розпорядженні майном шляхом виключення його з реєстру заборон. Так, уразі скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Такий висновок узгоджується з положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у зв'язку із скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. При вирішенні спору, апеляційний суд залишив поза увагою, що перехід до ОСОБА_6права власності на нерухоме майно (спірну квартиру) відбувся під час виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження права власності на підставі скасованогосудового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2010 року, а тому положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» поширюється на відповідача із збереженнямобтяження майна іпотекою за іпотечним договором. Записи про заборону відчуження спірної квартири поновлено 15 липня 2015 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року. Поряд з цим, дійшовши висновку, що з часу скасування рішення суду (24 травня 2012 року), на підставі якого ТОВ «КФ «Олеван плюс» фактично набуло право власності на спірну квартиру, ТОВ «Укрбізнесвіза» не ставило питання повернення майна у свою власність, пред'явивши позов лише 27 березня 2017 року, апеляційний суд залишив поза увагою, що правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадках відсутності такого права, або коли воно не порушене ніким, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги. За положенням ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. У разі скасування судового рішення, на підставі якого набуто право власності на майно, перебіг позовної давності починається з моменту скасування такого судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2012 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2010 року та відмовлено у задоволенні позову ТОВ «КФ «Олеван плюс» до ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза» про визнання переважного права купівлі спірної квартири та переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу від 07 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Укрбізнесвіза». Разом з тим, поза увагою апеляційного суду залишився той факт, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не було стороною у вказаній справі, оскільки набуло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами (як правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк») 17 березня 2016 року. За таких обставин, висновок апеляційного суду про вибуття спірної квартири з волі товариства (за згодою осіб, які входили до складу засновників ТОВ «Укрбізнесвіза») не має правового значення, оскільки майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. При цьому позовна давність до вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовуються, про що зазначено у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року (справа № 6-604гс16), однак не враховано апеляційним судом. Натомість, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову, а апеляційний суд, перевіряючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, у порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства України дійшов помилкового висновку про необхідність скасування законного й обґрунтованого судового рішення. Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. За таких обставин, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в частині вимог за зустрічним позовом, з підстав, передбачених ст.339 ЦПК України із залишенням в силі в цій частині рішення суду першої інстанції. Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити. Рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року скасувати в частині вимог за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесвіза» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про витребування майна та зобов'язання вчинити дії - скасувати, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в цій частині залишити в силі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана