Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1420/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорець С.В.
Провадження №22-ц/778/3190/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретарі: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення в натурі майнової шкоди, визнання дій протиправними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди. Зазначав, що йому на праві власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. З метою будівництва житлового будинку у 1999 році він придбав будівельні матеріали на загальну суму 5 616, 46 грн., проте вони не були використані за призначенням, оскільки за ініціативою відповідачки, яка є суміжним землевласником ухвалами Приазовського районного суду Запорізької області від 18.04.2001 року та від 28.03.2003 року на належну йому земельну ділянку було накладено арешт, який був скасований тільки у червні 2008 року. У вересні 2008 року за заявою ОСОБА_4 суд повторно наклав арешт на спірну земельну ділянку, який було скасовано 24.06.2016 року. Посилаючись на те, що внаслідок безпідставного накладення арешту на належну йому земельну ділянку він не мав змоги здійснювати на ній будівництво житлового будинку, внаслідок чого придбані ним будівельні матеріали зіпсувалися, просив суд на підставі ст.155 ЦПК України і ст.1166 ЦК України стягнути з відповідачки на його користь будівельні матеріали в натурі, визнавши її звернення до суду з безпідставним позовом неправомірним.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (стаття 212 ЦПК України) дійшов до вірного висновку, що підстави, передбачені законом для відшкодування майнової шкоди відсутні, оскільки достатніх та об'єктивних доказів про те, що будівельні матеріали були зіпсовані внаслідок безпідставного вжиття судом заходів забезпечення позову, а також доказів протиправної поведінки ОСОБА_4, що знаходиться у прямому причинному зв'язку із завданням позивачеві майнової шкоди, суду не надано.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК) .

Звернутися за захистом своїх прав до суду може кожна особа в порядку, встановленому Кодексом; судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду, яке є обов'язковим до виконання на всій території України (частина п'ята статті 124 Конституції України, частина перша статті 3, частина третя статті 208 ЦПК) .

З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову.

У цивільному процесі забезпечення позову допускається як до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини третя, четверта статті 151 Кодексу) .

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову (частина третя статті 152, частина четверта статті 153, стаття 155, пункт 2 частини першої статті 293 Кодексу) .

Аналіз зазначених положень Кодексу дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

За змістом ст.155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Системний аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку, що в порядку ст.155 ЦПК України право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову, мають особи, між якими виник матеріально-правовий спір (позивач і відповідач).

Встановлено, що ОСОБА_3 згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Суміжним землевласником є ОСОБА_4, яка у 2001і 2008 р.р., реалізуючи своє конституційне право на судовий захист, зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і за її клопотанням судом вживалися заходи забезпечення позову, накладався арешт на спірну земельну ділянку, ОСОБА_3 було заборонено її використання та проведення будівництва. Як встановлено судовими рішеннями в інших справах, звертаючись до суду за захистом порушеного права, ОСОБА_4 вважала себе користувачем спірної земельної ділянки на підставі рішень Кирилівської селищної ради, копії яких були видані їй посадовими особами органу місцевого самоврядування і завірені гербовою печаткою виконкому.

В ході розгляду земельного спору судом було з'ясовано, що відповідні рішення селищною радою не приймалися, у зв'язку з чим 26.10.2010 р. судом було постановлено окрему ухвалу, якою доведено до відома прокурора Якимівського району про зловживання державними посадовцями селищної ради своїми службовими обов'язками.

У 2014 році ОСОБА_3 вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - стягнення вартості будівельних матеріалів з підстав використання останньою фальшивих доказів у суді, безпідставного пред'явлення позову. Рішенням апеляційного суду від 19 березня 2015 року, яким ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову з підстав недоведеності факту завдання шкоди, встановлена відсутність вини ОСОБА_4 у пошкодженні спірних будівельних матеріалів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій справі, ОСОБА_3 зазначав, що внаслідок безпідставного вжиття заходів забезпечення позову йому було завдано майнову шкоду - зіпсовані будівельні матеріали, які він придбав для забудови спірної земельної ділянки.

Разом з тим, належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у цій справі позивач суду не надав. Додані до позовної заяви письмові докази на підтвердження майнової шкоди вже були предметом судової перевірки в іншій справі.

За положенням ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що судовим рішенням в іншій справі встановлені як відсутність майнової шкоди, завданої внаслідок звернення відповідачки до суду, так і відсутність вини останньої, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди позивача з попереднім рішенням апеляційного суду.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308,313, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: