Справа №409/671/17
Пров.№2/409/454/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Максименко О.Ю.

при секретарі: Бондаренко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Білокуракинської районної державної адміністрації та Білокуракинської селищної ради про визнання права власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2013 року помер ОСОБА_2. На момент смерті разом із ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, його невістка, та дві її доньки та онуки померлого. Ще за життя ОСОБА_2 залишив заповіт на ім'я ОСОБА_1, який 15.05.2013 року було посвідчено секретарем Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 22, згідно якого заповів їй усе своє майно, що належало йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те на що за законом мав право. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки № 110 загальною площею 6,7195 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ № 083458 за № 312; земельної ділянки № 110 загальною площею 0,5697 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ № 083458 за № 312; земельної ділянки № 110 загальною площею 0,6619 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ № 083458 за № 312; земельної ділянки № 225 загальною площею 6,7811 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю I-ЛГ № 088945 за № 259. Після смерті заповідача ОСОБА_1 прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із ОСОБА_2. Після спливу встановленого законом шестимісячного терміну на прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Білокуракинського нотаріального округу Луганської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та переоформлення спадкового майна на своє ім'я. 04.10.2016 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно нотаріусом було здійснено перереєстрацію частини спадкового майна з померлого на ім'я позивачки, а саме: земельну ділянку № 110, загальною площею 6,7195 га; земельну ділянку № 110, загальною площею 0,5697 га; земельну ділянку № 110, загальною площею 0,6619 га; а на іншу земельну ділянку, яка входить до спадкового майна у позивачки відсутні правовстановлюючі документи, а саме: оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. 16.03.2017 року нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, що належало ОСОБА_2, померлому 24 червня 2013 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Білокуракинської селищної ради в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 24 червня 2013 року (а.с.7).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області № 109 від 20.03.2017 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 24.06.2013 року на момент смерті проживав та був прописаний за адресою: вул. Зарічна, 33 с. Шапарівка Білокуракинського району Луганської області. Разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).

За часів свого життя ОСОБА_2 залишив заповіт, який 15.05.2013 року було посвідчено секретарем Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 22, яким заповів усе своє майно, що належало йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом мав право, ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно довідки, виданої 24.03.2017 року № 31-28-99.1-429/15-17 відділом у Білокуракинському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, ОСОБА_2 дійсно отримав державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛГ № 088945 площею 6,7811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за № 259 від 04.12.2001 року (а.с.12).

Зазначений Державний акт було втрачено, про що надруковано оголошення в газеті "Життя Білокуракинщини" (а.с.20-21).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, що залишилося після смерті ОСОБА_2, та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку № 110 площею 6,7195 га (а.с.13-14), на земельну ділянку № 110 площею 0,5697 га (а.с.15-16), на земельну ділянку № 110 площею 0,6619 га (а.с.17-18).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадину на земельну ділянку площею 6,7811 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на землю серії I-ЛГ № 088945, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.6).

На підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 118, 119 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно: земельну ділянку № 225, загальною площею 6,7811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛГ № 088945, зареєстрованого в Книзі записів, реєстрації державних актів на право власності на землю за № 259, належало ОСОБА_2, померлому 24 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_6