Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/1536/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/778/1994/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначав, що 25 червня 2015 року о 17.00 год. сталася ДТП за участю ОСОБА_5, який керуючи автомобілем НОМЕР_1, не витримав безпечну дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», держзнак АР 0044 КР, під його керуванням. Вина відповідача встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2015 року.

Згідно акту виконаних робіт від 30.09.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi outlander» становить 40 613,28 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/7708427 у страховика ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування».

30.06.2015 року він звернувся із заявою до ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» про виплату страхового відшкодування.

Проте, страхова компанія сплатила йому страхове відшкодування в розмірі 29 197,89 грн. лише 01 грудня 2015 року.

Недоплачена сума страхового відшкодування складає 11 415,39 грн.

Тому, вважає, що страховик зобовязаний сплатити йому пеню в розмірі 4 173, 09 грн., інфляційні втрати 541,17 грн., та 3% річних 284,53 грн.

Вважає, що ОСОБА_5 повинен сплатити йому 30 000 грн. збитків у вигляді орендної плати за транспортний засіб, який він орендував за договором оренди на час знаходження його автомобілю в ремонті, а також моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 16414,18 грн.; стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальні збитки в сумі 30000 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП суму невиплаченого страхового відшкодування 5 141,08 грн., 196,94 грн. розмір інфляційних витрат, 58,91 грн. 3% річних, 3 098,40 грн. пеня, а разом - 8 495, 33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю між розміром страхової виплати та розміром фактичної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 4 646,51 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі 1 929,20 грн.

У задоволенні вимог про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різниці між розміром страхової виплати та розміром фактичної шкоди в сумі 4646,51 грн., а також в частині стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми відшкодування моральної шкоди та стягнутих судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В решті рішення не оскаржувалось і не переглядалось.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу , судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 25 червня 2015 року о 17:00 годині по вулиці Тюленіна в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «MAZDA 3», державний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_5 та марки «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_3, яким керував позивач ОСОБА_4

Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2015 р, яка набрала законної сили 14 липня 2015 р. відповідача ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 січня 2015 р. № АІ/7708427 відповідальність відповідача ОСОБА_5 за шкоду заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним Акціонерним Товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» з розміром страхового відшкодування у 50 000,00 гривень.

Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження №105/08 від 17 серпня 2015 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_4 складає 49 464,95 гривень. Вартість матеріальної шкоди з урахуванням зносу 38% 35 338,97 гривень.

Відповідно до акту виконаних робіт ТОВ «Ніка-Запоріжжя» від 30 вересня 2015 р. позивачем проведена оплата послуг по відновленню автомобіля в розмірі 40 613,28 гривень (у тому числі ПДВ 6 768,88 гривень).

Оскільки відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ОСОБА_7 «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», позивач 30 червня 2015 р. звернувся із повідомленням про настання страхової події та із заявою про виплату страхового відшкодування.

6 липня 2015 р. був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_4 у його присутності.

1 грудня 2015 р. ОСОБА_7 «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування (з відрахуванням суми франшизи 1 000,00 гривень) у розмірі 29 197,89 гривень.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року по цій справі вже було предметом перегляду апеляційного суду Запорізької області за апеляційною скаргою ОСОБА_5, про що свідчить рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року

Позивач звернувшись до суду вважає , що ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» порушило строк виплати на 65 днів (з 27 вересня 2015 р. по 1 грудня 2015 р.), виплативши страхове відшкодування ОСОБА_4 лише 1 грудня 2015 р в розмірі 29 197,89 гривень, що, в свою чергу, є лише частиною від повної суми страхового відшкодування, не доплативши 11 415,39 гривень.

Суд першої інстанції розглянувши справу вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог до ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування».

Так позивач ОСОБА_4 30 червня 2015 р. звернувся із повідомленням про настання страхової події та із заявою про виплату страхового відшкодування. ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування 1 грудня 2015 р.

Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком відповідних документів.

Частиною 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснити його.

Встановлено, що страховий випадок стався 25 червня 2015 р., 30 червня 2015 р. позивач звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання страхової події та із заявою про виплату страхового відшкодування, де вказав відомості щодо своєї особи, телефонний номер звязку, адресу. Тому посилання представника ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» на те, що позивачем не надано до страхової компанії відповідних реквізитів, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Районний суд вірно суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» порушило цей строк на 65 днів (з 27 вересня 2015 р. по 1 грудня 2015 р.), виплативши страхове відшкодування ОСОБА_4 лише 1 грудня 2015 р.

Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).

Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 р. (справа № 6-126цс14).

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_7 «СК «Арсенал Страхування» пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, розмір витрат інфляції, трьох відсотків річних засновані на законі та підлягають задоволенню. Також правомірно суд першої інстанції не погодився з розміром зазначених позивачем виплат .

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З наведених у висновку експертного товарознавчого дослідження №105/08 від 17 серпня 2015 р. згідно пп. Б п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів нараховується коефіцієнт фізичного зносу, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом. Оскільки автомобіль позивача відновлювали ремонтом, то експертом при розрахунку вартості відновлювального ремонту було враховано знос пошкодженого транспортного засобу у 38% та ця сума складає 35 338,97 гривень. Тому за основу суд бере саме такий розмір суми 35 338,97 гривень.

Розмір страхової виплати, проведеної страхувальником відповідальності винної особи становить 29 197,89 гривень. Представник вказаної страхової компанії в судовому засіданні в своїх запереченнях до позову зазначив, що страхове відшкодування у розмірі 29 197,89 гривень було розраховано на підставі рахунку-фактури № 00508 від 6 липня 2015 р. ТОВ «Ніко-Запоріжжя» та від вартості складників, що підлягали заміні віднято знос у 38%, що розрахував експерт ОСОБА_8 у звіті № 105/08.

Однак, згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №105/08 від 17 серпня 2015 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_3, яким керував позивач ОСОБА_4 складає 35 338,97 гривень вже з врахуванням фізичного зносу у 38%. Тому страхувальником повинно було б сплачено (35 338,97-1000,00 гривень франшизи) 34 338,97 гривень.

Отже, несплачена сума страхового відшкодування саме страхувальником складає (34 338,97-29 197,89) 5 141,08 гривень.

Зобовязання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що положення ст. 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України).

Відповідно до пункту 21 зазначеної постанови при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч.2 ст. 625 ЦК України).

Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Оскільки страховою компанією не було здійснено своєчасно виплату страхового відшкодування позивачу, підлягає стягненню сума страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми та пеня за період, визначений позивачем з 27 вересня 2015 р. по 11 лютого 2016 р. (період зазначений в позові), які обраховані із суми 5 141,08 гривень.

Інфляційні втрати за вказані періоди розраховуються відповідно до індексів інфляції, затверджених Держкомстатом України і становлять згідно розрахунку суду за період з 27 вересня 2015 р. по 31 січня 2016 р. становить 196, 94 гривень.

За період з 27 вересня 2015 р. по 11 лютого 2016 р. 3% річних від суми невиплаченого страхового відшкодування становить 58,91 гривень (5141,08 х 3 / 100 / 365 х 137).

На підставі ст. 992 ЦК України, п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за прострочку сплати страхового відшкодування з вини страхової компанії підлягає стягненню пеня в сумі 3 098,40 гривень, а саме: розрахунок пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З 27 вересня 2015 р. по 11 лютого 2016 р. облікова ставка Національного Банку України складала 22% річних: 33 844,40 х 22х2% /365х65 + 5 141,08 х 22х2% / 365 х 72 = 3 098,40 гривень.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 рокуу цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: