У Х В А Л А

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 серпня 2007 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД») було укладено договір пайової участі у будівництві першої черги житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_1 з наступними змінами. Відповідно до умов цього договору, її пайовий внесок становив гривневий еквівалент 237 тис. доларів США за офіційним курсом Національного банку України на момент оплати і мав бути внесений у наступні строки: еквівалент 118 500 доларів США - до 31 серпня 2007 року; еквівалент 118 500 доларів США - до 10 вересня 2007 року. Відповідно до п. 3.6.1. договору пайовику по завершенню будівництва об`єкта зі створеної учасниками спільної часткової власності виділяється його частка в натурі у вигляді трикімнатної квартири на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв. м. Вимоги даного договору вона виконала, сплативши пайові внески. 10 вересня 2008 року між ними було укладено договір пайової участі у будівництві паркінга першої черги житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_1. Згідно умов цього договору пайовий внесок становив гривневий еквівалент 28 500 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на момент оплати і мав бути внесений у строк до 20 вересня 2008 року. Умови й цього договору були виконані позивачкою. У результаті цього вона набула майнове право на отримання у свою приватну власність частки пайовика, яка складається з трикімнатної квартири на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв. м. вартістю 237 тис. доларів США, та одного паркувального місця вартістю 28 490,62 доларів США у підземному паркінгу першої черги зазначеного вище житлового комплексу.

Посилаючись на те, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зобов'язання за договорами не виконала, будівництво житлового комплексу не завершила та в експлуатацію його не ввела, ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на об'єкти незавершеного будівництва: трикімнатну квартиру на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв. м. вартістю 237 тис. доларів США та на одне паркувальне місце вартістю 28 490,62 доларів США, розташовані у житловому комплексі з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв. м., вартістю 237 тис. доларів США, у житловому комплексі з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України. Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - на одне паркувальне місце, вартістю 28 490,62 доларів США, у підземному паркінгу житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв.м., вартістю 237 000 доларів США, у житловому комплексі з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України, яка складається з: номер приміщення 2201, хол - 11,2 кв.м.; номер приміщення 2202, житлова 32,3 кв.м.; номер приміщення 2203, житлова 25,7 кв.м.; номер приміщення 2204, коридор 2,6 кв.м.; номер приміщення 2205, ванна 4,3 кв.м.; номер приміщення 2206, житлова 22,8 кв.м.; номер приміщення 2207, кухня-вітальня 19,3 кв.м.; номер приміщення 2208, санвузол 2,7 кв.м.; номер приміщення 2209, лоджія 2,5 кв.м.; номер приміщення 2210, балкон 5 кв.м.; номер приміщення 2211, балкон 1,6 кв.м., що складає 84/10000 від всього об'єкту незавершеного будівництва житлового комплексу з адміністративним та комерційними приміщеннями (1 черга) в літ. А по АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - одне паркувальне місце, вартістю 28 490,62 доларів США, у підземному паркінгу житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у даній справі закрито. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка виконала умови договорів пайової участі у будівництві квартири та паркомісця, які за своєю правовою природою є інвестиційними договорами, у результаті чого набула право власності на об'єкт інвестицій.

Скасовуючи рішення районного суду та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що постановою господарського суду Київської області від 04 серпня 2016 року ТОВ фірму «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, а позов ОСОБА_3 пред'явлено після порушення справи про банкрутство відповідача, тому спір щодо майнових вимог до нього, основаних на дійсності правочинів, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Такий висновок апеляційного суду є правильними, відповідає фактичним обставинам справи, до яких вірно застосовано норми матеріального права, а поданим сторонами доказам надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» було укладено договір пайової участі у будівництві першої черги житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_1 з наступними змінами. Відповідно до умов цього договору, її пайовий внесок становив гривневий еквівалент 237 тис. доларів США за офіційним курсом Національного банку України на момент оплати і мав бути внесений у наступні строки: еквівалент 118 500 доларів США - до 31 серпня 2007 року; еквівалент 118 500 доларів США - до 10 вересня 2007 року.

Відповідно до п. 3.6.1. договору пайовику по завершенню будівництва об`єкта зі створеної учасниками спільної часткової власності виділяється його частка в натурі у вигляді трикімнатної квартири на 22-му поверсі, загальною проектною площею 130 кв. м.

10 вересня 2008 року між ними було укладено договір пайової участі у будівництві паркінга першої черги житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_1.

Згідно умов цього договору пайовий внесок становив гривневий еквівалент 28 500 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на момент оплати і мав бути внесений у строк до 20 вересня 2008 року.

Статтею 15 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України підвідомчі господарським судам.

Згідно зі ст. 16 ГПК України справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12 березня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ фірми «Консоль ЛТД».

Постановою господарського суду Київської області від 04 серпня 2016 року розпочато ліквідаційну процедуру ТОВ фірми «Консоль ЛТД» строком на 12 місяців.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, оскільки позов ОСОБА_3 пред'явлений у травні 2015 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ фірми «Консоль ЛТД», тому спір між ними щодо майнових вимог, основаних на дійсності правочинів, належить розглядати за правилами господарського судочинства у межах справи про банкрутство.

Посилання касаційної скарги на те, що апеляційна скарга ТОВ фірми «Консоль ЛТД» була прийнята апеляційним судом із порушенням вимог ЦПК України, безпідставні, оскільки суд виконав усі вимоги ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська