Ухвала

іменем україни

19 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтенко Л.О., про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_9, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 25 лютого 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позов, з посиланням на ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України, мотивовано тим, що договір дарування укладений без наміру створення правових наслідків, а з метою приховування майна у зв'язку з борговими зобов'язаннями ОСОБА_5 перед позивачем.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_9, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в позові, виходив із того, що позивачем не доведено, що при укладанні договору дарування квартири у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відсутні наміри щодо реального настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, а в силу ст. 204 ЦК України презюмується правомірність угоди, якщо її недійсність не встановлена законом або якщо вона не визнана судом недійсною.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 жовтня 2016 року, справа № 6-1873цс16, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко