АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3543/17 Справа № 198/715/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року по справі за позовом фермерського господарства «Сонячне» Юрївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, треті особи: Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, селянське фермерське господарство «НАІР» Юрївського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди землі, посилаючись на те, що 25 квітня 2011 року між ОСОБА_3, що був власником земельної ділянки площею 10,9439 га, розташованої на території Юрївської селищної ради Юрївського району, з цільовим призначенням для ведення товарного сільсько-господарського виробництва та Фермерським господарством «Сонячне» Юрївського району було укладено договір оренди землі строком на 10 років, який був зареєстрований у відділі Держкомзему Юрївського району та про що у Державному реєстрі земель зроблено відповідний запис від 10 лютого 2012 року за № 00454.

У 2015 році ОСОБА_3 помер та спадкоємцем майна останнього у вигляді вищевказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стала відповідачка по справі ОСОБА_2, яка вказану земельну ділянку передала в оренду СФГ «НАІР» Юрївського району строком на 7 років, після чого право оренди за СФГ «НАІР» було зареєстровано Юрївським районним управлінням юстиції Дніпропетровської області 16 березня 2016 року.

Позивач зазначав, що укладення відповідачем договору оренди на земельну ділянку, яка раніше вже була передана в оренду іншій юридичній особі, згідно чинного на той час законодавства, є порушенням права оренди позивача на земельну ділянку та законодавства України.

Договір оренди землі, укладений між відповідачкою та СФГ «НАІР» Юр»ївського району, на підставі якого право оренди землі зареєстроване за СФГ «НАІР» 16 березня 2016 року, позивач вважає недійсним з тих підстав, що дія договору оренди цієї ж земельної ділянки, що був укладений 25 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та ФГ «Сонячне», не припинена в силу статей 638, 770 ЦК України, статті 31 Закону України «Про оренду землі». Укладення договору оренди земельної ділянки без припинення дії попереднього договору суперечить чинному законодавству та порушує права ФГ «Сонячне».

Посилаючись на статті 16, 638, 651, 770, 792 ЦК України, статті 90, 93, 124, 125 Земельного кодексу України позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 10, 9439 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим № :04:001:0128, що укладений між відповідачкою ОСОБА_2 та СФГ «НАІР» Юрївського району, відповідно до якого право оренди землі зареєстровано за СФГ «НАІР» 16 березня 2016 року та скасувати державну реєстрацію права оренди землі за СФГ «НАІР».

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року позов задоволено частково та ухвалено: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0128, площею 10,9439 га, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «НАІР» Юрївського району Дніпропетровської області 10 лютого 2016 року за № 17, на підставі якого за СФГ «НАІР» Юрївського району Дніпропетровської області 16 березня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки (номер запису про інше речове право № 13797594), а в іншій частині позову відмовлено, а також вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ДП № 070640 від 12 квітня 2002 року ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 10,944 га, що розташована на території Юрївської селищної ради Юрївського району, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 99).

25 квітня 2011 року між позивачем по справі ФГ «Сонячне» Юрївського району, як орендарем, та ОСОБА_3, було укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років. Вказаний договір оренди у встановленому законодавством порядку було зареєстровано у відділі Держкомзему Юрївського району Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель 10 лютого 2012 року зроблено відповідний запис за № 00454 (а.с. 92-98).

Зазначений договір належним чином підписаний сторонами, при цьому пунктами 33 37 вказаного договору передбачений порядок зміни умов договору, припинення дії договору, розірвання договору (а.с. 7-12, 95-96). Так , пунктами 36, 37 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається; перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Також до договору доданий акт прийому - передачі земельної ділянки підписаний сторонами належним чином (а.с. 12, 98).

Договір оренди землі від 25 квітня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Сонячне» Юрївського району є чинним та ФГ «Сонячне» набуло право оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 633131 від 10 квітня 2015 року (а.с. 77), ОСОБА_3 помер 10 квітня 2015 року, а відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 січня 2016 року за реєстровим № 14, відповідачка по справі ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, при цьому спадщина на яку видане вказане свідоцтво складається із земельної ділянки, розташованої на території Юрївської селищної ради Юрївського району, площею 10,9439 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим №:04:001:0128, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ДП № 070640, виданого 12 квітня 2002 року та право власності на цю земельну ділянку 27 січня 2016 року було за нею зареєстровано (а.с. 69, 75, 76).

Також встановлено, що 10 лютого 2016 року за № 17 відповідачка ОСОБА_2 та СФГ «НАІР» Юрївського району уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років, який також було зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 70-74).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі.

З 01.01.2013 року ст. 6 Закону України «Про оренду землі» доповнена частиною 5, згідно якої право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 25.04.2011 року, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вказана норма втратила чинність з 01.01.2013 року.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 25.04.2011 року, передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі.

В нині чинній редакції Закону України «Про оренду землі» ст. 17 передбачає, що обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ст. 626, 627, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливостідоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

А згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналіз зазначеної норми закону дозволяє зробити висновок, що наявність укладеного в установленому порядку договору оренди земельної ділянки обмежує права власника земельної ділянки у володінні та користуванні предметом договору оренди.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, звертаючись до суду із позовною заявою СФ «Сонячне» просив визнати спірний договір оренди недійсним, проте позивач нічого не зазначив про СФГ «НАІР», оскільки, як зазначалося вище, при реалізації права на визнання договору недійсним необхідно залучати сторони цього договору, але цього позивач не зробив, а суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 33-36 ЦПК України не вирішив питання про залучення в якості сторони по справі СФГ «НАІР» Юрївського району.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкових та передчасних висновків про задоволення позову без належного зясування обставин справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того з позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь ОСОБА_2судові витрати, які понесені нею за подачу апеляційної скарги в сумі 1515 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з фермерського господарства «Сонячне» (код 21901150) на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1515 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_4