Єд. унік. №243/5673/17
Провадження №2-о/243/521/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Старовецького В.І.

при секретарі: Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2017 року до Словянського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини в певний час. Дана заява мотивована тим, що заявник в м. Горлівка Донецької області 03.04. 2017року народила в територіальному медичному обєднанні «Сімя та здоровя» дитину чоловічої статі. Вказаний лікувальний заклад видав їй відповідний документ, підтверджуючий народження 03.04.2017року, дитини чоловічої статі в м. Горлівка Донецької області, з яким вона звернулася у Горлівський міський відділ реєстрації актів цивільного стану, де була проведена реєстрація її сина, народженого 03.04.2017року, актовий запис №135, та видано свідоцтво про народження серія ДНР №037060.

У зв'язку з проведенням в м. Горлівка Донецької області, антитерористичної операції, заявник з дитиною переїхала в м. Слов'янськ Донецької області, та стала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, в подальшому, 24.06.2017 року, звернулась в Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини чоловічої статі народженої 03.04.2017року, на підставі свідоцтва виданого в м. Горлівка без використання Державного реєстру актів цивільного стану актів цивільного стану громадян.

Заяву Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану прийняв, та їй було роз'яснено, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», від 15 квітня 2014 року, будь-які органи їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами є недійсними і не створює правових наслідків. Оскільки її дитина народилася в лікувальному закладі міста Горлівка і довідка про її народження була видана медичним закладом, в яких зазначено, що цей медичний заклад невизнаної ДНР, вона також не може бути визнана на території України.

Встановлення факту народження нею дитини необхідне заявнику для проведення державної реєстрації народження на території України, яка контролюється державними органами, а саме Слов'янським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління свідоцтва про народження її сина,ІНФОРМАЦІЯ_2, для подальшого його використання згідно діючого законодавства України.

Просить суд встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою: Україна, АДРЕСА_1, дитини чоловічої статі, 03 квітня 2017 року в Україні, Донецької області, в місті Горлівка, за рахунком перша дитина.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини в певний час (а.с.25)

Заінтересована особа Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, відповідно до листа № 15-5-2356/15.22-16 від 27.06.2017 року просив розглянути справу без їх участі та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства (а.с.24).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини

Відповідно до довідки від 01.12.2016 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2, фактичне місце проживання м. Словянськ. АДРЕСА_3 (а.с.16).

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження №2338/15.22-25 від 24 червня 2017 року зазначено, що Словянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області розглянув документи, подані для державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 03.04.2017 року громадянкою ОСОБА_2 та оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації народження дитини (а.с.9).

Відповідно до медичного свідоцтва №62 форми первинної облікової картки № 103/у від 13.04.2017 року, виданої Міністерства охорони здоров'я ДНР ТМО «Сімя та здоровя» м. Горлівки пр. Леніна б.№26 вказано що ОСОБА_1Є народила дитину під наглядом лікаря фельдшера ОСОБА_3, яка зареєструвала народжену дитини у медичному закладі (а.с.10).

Відповідно до обмінної карти форми №113/о від 20.09.2016 року Жіночої Консультації м. Словянська вказано, що ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходилась на 13 тижні вагітності та була на обліку (а.с.11-13).

Відповідно до протоколу ультразвукового дослідження від 31.03.2017 року, вказано що ОСОБА_1 у віці 34 років знаходиться на 36-37 неділі вагітності, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-15).

Як вбачається з фотознімків наданих заявником, ОСОБА_1 перебуває у стані вагітності, а потім на руках з немовлям (а.с.19.20)

Відповідно до п.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-У1 (із змінами в редакції Закону №3736-У 1/3736-17 від 09.09.2011 року), за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Суд не може прийняти до уваги Свідоцтво про народження серії ДНР №037060, виданого на тимчасово непідконтрольній Україні території про народження ОСОБА_4, який народився 03 квітня 2017 року у м. Горлівка, Донецької області (а.с.8), як допустимий доказ при розгляді даної справи, оскільки воно видано на цій території після 01.12.2014 року, а згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом і будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені в даній заяві вимоги суд - факт народження ОСОБА_4, який народився 03 квітня 2017 року у м. Горлівка, Донецької області знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 8 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 03 квітня 2017 року народиладитину чоловічої статі - сина ОСОБА_4, у м. Горлівка, Донецької області, тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту народження дитини в певний час необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Беручи до уваги, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт народження дитини для отримання свідоцтва про народження та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4. ст. 2571, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 61, 107, 208-209, 212-215, 218, 256-259, 2571, 367 ЦПК України,п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини в певний час задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою: Україна, АДРЕСА_1, дитини чоловічої статі, 03 квітня 2017 року в Україні, Донецької області, в місті Горлівка, за рахунком перша дитина.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5