Справа № 191/978/17
Провадження № 2/191/810/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про зняття заборони на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 листопада 2012 року померла його дружина ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 31, розташованого по вул. Калініна (Абрикосова) у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області. У лютому 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з наміром оформити спадщину на житловий будинок, але нотаріус розглянувши надані документи, повідомив про те, що на вказане вище нерухоме майно 05.12.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою накладена заборона на нерухоме майно, на підставі повідомлення № 15286/7 від 05.05.1965 року Дніпропетровського паровозоремонтного заводу. Дана заборона була накладене на будинок дружини позивача випадково. У витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власник житлового будинку на який накладено заборону вказаний - ОСОБА_3, який є сусідом позивача. Враховуючи те, що у 1974 році здійснено упорядкування нумерації будинків по вул. Калініна (Абрикосова), будинок №25 отримав №31, тобто заборона, накладена на належний позивачу будинок накладена помилково, що підтверджується довідкою з селищної ради № 555 від 06.03.2017 року. Але звернувшись із вказаною довідкою до нотаріуса з вимогою про зняття заборони, останній відмовив у вчиненні таких дій. В звязку із викладеним, позивач просить суд скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, заборону/запис №15286/7 від 05.05.1965 року на нерухоме майно, а саме: буд. №31, розташований по вул. Калініна (Абрикосова) у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач завідувач Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4, до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи без її участі.

Відповідно до ч 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Витягу є Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.12.2007 року, ОСОБА_2 є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Іларіонове, вул. Калініна, 31 (а.с. 6).

Наданою суду копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-КИ №483196, виданою 03.12.2012 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, встановлено факт смерті 27 листопада 2012 року ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно копії Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 02.03.2017 року у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину, встановлено, що на буд. №31, розташований по вул. Калініна у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, власником якого зазначено «Ткачов Олексій Михайлович», накладено 05.12.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону за реєстраційний номером 4168006, на підставі повідомлення №15286/7 від 05.05.1965 року Дніпропетровського паровозоремонтного заводу (а.с. 7).

Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 06.03.2017 року, видана ОСОБА_1, згідно якої підтверджено, що дійсно у звязку із упорядкуванням нумерації будинків по вул. Калініна в смт. Іларіонове, у 1994 році буд. №25 отримав №31, згідно з даними домової книги.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна після смерті дружини - власника будинку, на який помилково накладено заборону на його відчуження, у звязку зі зміною на законній підставі нумерації будинків, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 з метою усунення обставин, які перешкоджають йому у реалізації належних спадкових прав.

Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 30, 60, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти заборону на відчуження житлового будинку №31, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Калініна, який належить на праві власності ОСОБА_2, померлій 27 листопада 2012 року, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 05.12.2006 року за №4168006 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на підставі повідомлення, 15286/7, від 05.05.1965 року Дніпропетровського паровозоремонтного заводу, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6