Справа № 189/1409/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.10.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Покровська РДА Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її дочка ОСОБА_5. На час її смерті в неї було двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дітей записано ОСОБА_2, який проживав із її дочкою однією сім'єю та визнав своє батьківство в органах РАЦС, при реєстрації народження дітей. Після смерті дочки, всі обов'язки щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей несуть позивачка та її чоловік ОСОБА_6. Діти тривалий час проживають із ними, рідними бабусею та дідусем. Вони забезпечують їх утримання та займаються вихованням. Вони сприяють дітям у здобуванні освіти, відвідуванні різноманітних гуртків, виїзду в подорожі та в екскурсійні поїздки із класом. Батько дітей ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків самоусунувся. В нього інша сім'я, інші діти. Життям та розвитком неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не цікавиться та не приймає участі у їх вихованні. Іноді, не частіше одного разу на 6 місяців, ОСОБА_2 відвідує дітей, проте будь-які моральні зв'язки, що притаманні рідному батькові та дітям - відсутні. Періодично ОСОБА_2 надає незначну матеріальну допомогу на утримання дітей. Останній раз в травні 2017 року він надав 1000 грн. Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, щодо виховання неповнолітніх дітей. За таких умов, позивачка змушена звернутися до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, стосовно зазначених дітей. До цього її змусила, в тому числі, й нотаріально посвідчена 11.09.2017 року заява відповідача, якою він відмовився від батьківських прав стосовно зазначених дітей.

В судове засідання сторони не з'явилися, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення.

Представник Третьої особи - Покровської РДА Покровського району Дніпропетровської області позовні вимог підтримує.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її дочка ОСОБА_5. На час її смерті в неї було двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дітей записано ОСОБА_2. Після смерті дочки, всі обов'язки щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей несуть позивачка та її чоловік ОСОБА_6. Діти тривалий час проживають із ними, рідними бабусею та дідусем. Вони забезпечують їх утримання та займаються вихованням. Батько дітей ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків самоусунувся. В нього інша сім'я, інші діти. Життям та розвитком неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не цікавиться та не приймає участі у їх вихованні. Іноді, не частіше одного разу на 6 місяців, ОСОБА_2 відвідує дітей, проте будь-які моральні зв'язки, що притаманні рідному батькові та дітям - відсутні. Періодично ОСОБА_2 надає незначну матеріальну допомогу на утримання дітей. Останній раз в травні 2017 року він надав 1000 грн. Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, щодо виховання неповнолітніх дітей.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 являється рідним батьком неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8-9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с.10).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов затверджених директором школи В.М. Кондратенко від 18.09.2017 року учениці 7 класу КЗО "Коломійцівська ЗОШ І-ІІІ ст." ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та учениці 5 класу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, за даною адресою проживають дідусь ОСОБА_6, 1960 р.н, бабуся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, тітка ОСОБА_12. В сім'ї створені належні умови для проживання навчання і розвитку дітей. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 мають спільну кімнату, але кожна дівчинка має власний куточок, письмовий стіл, шафу для одягу, полицю для книг. Кімната дівчат забезпечена телевізором, комп'ютером, всім необхідним приладдям. Дівчата забезпечені необхідним одягом, шкільним приладдям, іграшками, необхідними речами для повноцінного розвитку. Дідусь та бабуся дбають про повноцінний і різносторонній розвиток ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відвідування гуртків, подорожі, екскурсії з класом). В сім'ї регулярно дотримуються традиції святкування днів народжень, сімейний відпочинок на природі, відвідування концертів та сільських масових культурних заходів. (а.с. 11-12).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2017 року складеного депутатом Покровської селищної ради та членами вуличного комітету за адресою: АДРЕСА_1, де проживають ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_3 при обстеженні виявлено, що сім'я мешкає в задовільних побутових умовах. Мають добротний будинок площею 72 м2, тримають підсобне господарство. Дідусь та бабуся отримують пенсію і працюють, матеріально забезпечені. Онуки мають окрему кімнату, в якій є все необхідне для навчання, ігрової діяльності, підготовки домашніх завдань і відпочинку. У дітей багато сучасних добротних речей. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 постійно дбають про інтелектуальний, моральний і культурний розвиток онуків, вони беруть участь у різних шкільних і громадських заходах. Дівчата завжди охайні, ввічливі, матеріально всім забезпечені. У сім'ї оточені любов'ю турботою всіх рідних. Під час канікул дідусь та бабуся організовують відпочинок дітей: поїздки на море, в культурно-розважальні центри м. Дніпро, подорожі рідним краєм. Діти постійно проживають у цій сім'ї протягом шести років. Вони дуже прив'язані морально до дідуся й бабусі, відносяться до них з повагою та любов'ю. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не приймає. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 й ОСОБА_3 мають бути під опікою дідуся й бабусі, які роблять усе можливе для безпеки їх життєдіяльності, особистісного розвитку і вдосконалення. У цій родині завжди панує любов та злагода між членами сім'ї. (а.с. 13)

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 11.09.2017 року, зареєстрованої в реєстрі за №1485, ОСОБА_2 відмовився від батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.14)

Згідно висновку Покровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, Покровська районна державна адміністрація дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43-44)

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивачка, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Покровська РДА Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.С. Лукінова