АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 670/266/17
Провадження № 22-ц/792/1536/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю представників сторін, представника третьої особи

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Охрімовецької сільської ради Віньковецького району, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та земельно-аграрний центр «Карат» про визнання права власності за набувальною давністю.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за кадастровим номером НОМЕР_1, та площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером НОМЕР_2, які знаходяться в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням 47 сесії шостого скликання №6-47/2015 Охрімовецької сільської ради 15.09.2015 року йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,11 га для ведення особистого селянського господарства та дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в с. Охрімівці для надання у власність земельної ділянки розміром 0, 25 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що він виготовив проекти землеустрою щодо відведених земельних ділянок, і подав їх на затвердження Охрімовецькій сільській раді, однак Рада відмовилась затверджувати ці проекти, посилаючись на наявність на ділянках землі копанки та криниці загального користування.

ОСОБА_1 вказує, що спірними землями його сім'я безперервно користується уже більше 15 років, зокрема, рішенням дев'ятнадцятої сесії Охрімовецької сільської ради від 17.10.2008 року ці землі були передані у власність його покійній матері ОСОБА_3 і його володіння спірними земельними ділянками є добросовісним, відкритим та безперервним. Посилаючись на те, що на вказаній ділянці землі позивач бере з криниці воду, неодноразово ремонтував і чистив криницю та підтримував копанку, якою останнім часом ніхто із місцевих жителів не користується, просив задовольнити його позов.

Рішенням Віньковецького районного суду від 12 липня 2017 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, та вважає рішення суду необґрунтованим, і просить його скасувати та ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема, положень ст.ст. 15,16, 328,344 ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.

На думку апелянта, суд помилково застосував до спірних правовідносин положення ст. 344 ЦК України, яка виключає набуття прав на нерухому річ за наявності власника, адже на сьогоднішній день Охрімовецька сільська рада не є власником даних ділянок. Також судом не враховано той факт, що власником спірних земельних ділянок з 2008 року була його матір, якій згідно з рішенням XIX сесії Охрімовецької сільської ради від 17.10.2008 року ці землі передані у власність в розмірі 0,36 га, і вказане рішення на даний час не скасоване. Також апелянт вказує, що судом помилково не застосовано до спірних правовідносин практику Європейського суду з прав людини, а саме правову позицію викладену у справі «Рисовський проти України».

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області апеляційну скаргу не визнали, та просять її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники процесу до суду не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 постійно проживає в АДРЕСА_1 та відкрито користується присадибною земельною ділянкою.

Рішенням дев'ятнадцятої сесії Охрімовецької сільської ради від 17 жовтня 2008 року передано у власність матері позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і, з якою він постійно проживав до дня її смерті в с. Охрімівці, земельну ділянку площею 0,36 га., а саме: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га. та 0,11 га - для ведення особистого селянського господарства.

Суд вірно виходив з того, що в силу положень ст. 1268 ч.3 та ст.1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги, позивач набув право на вказану земельну ділянку. Оскільки саме право на землю відповідачем не оспорюється, але оспорюється лише конфігурація ділянки, адже ОСОБА_3 не виготовила технічну документацію та державний акт на землю, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсутні належні докази того, що криниця і копанка, які є на цій земельній ділянці, увійшли до земельної ділянки, яку передано у власність ОСОБА_3.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки: 0,25 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і 0,11га - для ведення особистого селянського господарства в порядку набувальної давності, суд першої інстанції вірно виходив з того, що землю за набувальною давністю можна отримати тільки з дозволу органу місцевого самоврядування, однак такого дозволу сільська рада с. Охрімівці позивачу не надає.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Відповідно до ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п'ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання в користування.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права та невірно встановлені обставини справи є безпідставними, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням дев'ятнадцятої сесії Охрімовецької сільської ради від 17.10.2008 року №17 передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,36 га. по АДРЕСА_1, а саме: 0.25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,11га. - для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і спадкоємцем майна після її смерті є ОСОБА_1

Рішеннями сесії Охрімовецької сільської ради від 15.09.2015 року №5-47/2015 та №6-47/2015 надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,11га по АДРЕСА_1.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. (а.с. 23, 96, 144-146).

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу) та інші.

В силу положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Встановлено, що рішеннями сесії Охрімовецької сільської ради від 24.01.2017 року №22-13/2017 та №23-13/2017 відмовлено ОСОБА_1 у погодженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), та у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) з підстав відсутності висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі; в технічній документації не виділено землі загального користування сільської ради (криниці-копанки); при обмірі земельної ділянки не було представника сільської ради; не погоджено межі з власником сусідньої земельної ділянки ОСОБА_4 (а.с. 22 - 23).

В силу ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Колегія суддів вважає, що спеціальним законом, який регулює порядок набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю є Земельний Кодекс України.

Відповідно до ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п'ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання в користування.

Як слідує із зазначеної вище норми, законодавцем передбачено лише право громадян звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу у власність або надання в користування земельної ділянки, якою вони добросовісно, відкрито і безперервно користуються протягом п'ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку. При отриманні відмови в задоволенні клопотання про передачу земельної ділянки у власність або надання в користування або залишення його без розгляду, громадянин має право оскаржити такі дії органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування до суду в установленому законом порядку.

Встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до Охрімовецької сільської ради із клопотанням про передачу йому у власність земельних ділянок саме в порядку набувальної давності, і будь-якого рішення сільська рада з цього питання не приймала. Вказані обставини визнаються представниками сторін, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Разом з тим, позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства про визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку набувальної давності. Однак, суд в межах наданих повноважень, не може підміняти інші органи при вирішенні питань, що відносяться до їх компетенції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що власником спірної ділянки є Охрімовецька сільська рада, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу, однак це посилання не призвело до невірного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що некоректними є доводи апеляційної скарги на невідповідність оскаржуваного рішення практиці Європейського суду з прав людини, а саме рішенню по справі «Рисовський проти України», оскільки доказів того, що спірна земельна ділянка, на якій розміщені криниця та копанка увійшли до складу земель, що були передані рішенням Охрімовецької сільської ради від 17.10.2008 року №17 у власність ОСОБА_3, позивачем в порушення вимог ст. ст. 58,59 ЦПК України надано не було.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційних скарг для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ А.П. Корніюк

Судді /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

______________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Потапов О.О. Справа № 22ц/792/1536/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 47