Справа № 561/168/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Нобельської сільської ради Зарічненського району про скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Нобельської сільської ради № 8 від 17 березня 2006 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями на імя ОСОБА_7, визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 ЯЯЯ № 873013 на будинок № 13 по вул. Центральна в с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області на імя ОСОБА_7, виданого виконавчим комітетом Нобельської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, припинити право спільної часткової власності на будинок № 13 на вул. Центральна, с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

На обгрунтування своїх вимог вказує про те, що 13 березня 2014 року померла її мати ОСОБА_8 Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 13 на вул. Центральна, с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини їй стало відомо що цей будинок на підставі оспорюваного рішення виконкому передано у власність її покійному брату ОСОБА_7, після смерті якого, це майно успадкували його дружина та діти. Вважає, що її протиправно позбавили права на спадкове майно, а тому звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 предявлений позов підтримали. Позивач ОСОБА_1 додатково суду пояснила, що Її покійний брат ОСОБА_7 у 2006 році був сільським головою Нобельської сільської ради і 17 березня 2006 року підписав рішення виконкому Нобельської сільської ради, яким оформив на себе право власності на житловий будинок їхньої матері ОСОБА_8 З 2008 року її матір ОСОБА_8 до дня смерті постійно проживала з нею в Республіці Білорусь. Якісне покращення житлового будинку вона робила для своєї матері, а її покійний брат ОСОБА_7 лише проживав у цьому будинку та виконував роботу по господарству. Оскільки будинок після смерті у 1988 році її батька був записаний на матір, яка не давала ніякої згоди на переоформлення будинку для ОСОБА_7, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні предявлений позов не визнала, суду пояснила, що вона зі своєю сімєю у 1989 році вселилася в будинок свого свекра. З того часу там постійно проживають. Зробили ремонт, добудували веранду, встелили підлогу. Позивач знала, що спадкодавець ОСОБА_8 говорила, що будинок залишиться тому, хто з нею буде проживати. Після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 втупили у спадкові права на спірний будинок. У задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 предявлений позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що він разом з батьками робили ремонт спірного будинку, провели воду, встелили підлогу. Про переоформлення будинку на його батька ОСОБА_7 позивач знала. Просив у позові відмовити.

В судовому засіданні староста с. Нобель ОСОБА_10 суду пояснила, що в 1989 році ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_9 приїхали на постійне проживання в с. Нобель до його батьків. ОСОБА_7 до 2006 року був сільським головою Нобельської сільради. Після смерті ОСОБА_7 у 2013 році вона на підставі поданого ОСОБА_9 технічного паспорта внесла відповідні записи до погосподарської книги про право власності на імя ОСОБА_7

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі виписки з погосподарської книги № 1 особовий рахунок № 9, рішенням виконавчого комітету Нобельської сільської ради № 8 від 17 березня 2006 року оформлено право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 13 на вул. Центральній в с. Нобель на імя ОСОБА_7 На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Нобельської сільської ради 12 червня 2006 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 873013 на імя ОСОБА_7 (а.с.17).

З оглянутих в ході судового розгляду погосподарських книг Нобельської сільської ради видно, що житловий будинок № 13 на вул. Центральна, с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області належить до суспільної групи колгоспний двір. З оглянутої в ході судового розгляду погосподарської книги за 2006 2010 роки видно, що на домогосподарство ОСОБА_8 було відкрито особовий рахунок № 8, із загальною площею земельної ділянки 0,60 га (а.с.153). Згідно цієї погосподарської книги на домогосподарство ОСОБА_7 також було відкрито особовий рахунок № 9, проте із загальною площею земельної ділянки 1,30 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.155).

В судовому засіданні староста с. Нобель пояснила, що на ОСОБА_7 було заведено окремий особовий рахунок № 9 виключно для можливості отримання новою сімєю земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що й було зроблено. Заведення такого особового рахунку не створювало для ОСОБА_7 права власності на майно його матері ОСОБА_8

В погосподарській книзі на 2011 2015 року ОСОБА_8 записана як голова домогосподарства на вул. Центральна, 13 с. Нобель (а.с.147).

24 квітня 2013 року ОСОБА_7 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 25 квітня 2013 року (а.с.87).

ОСОБА_8 померла 14 березня 2014 року, тобто після смерті свого сина ОСОБА_7. Сторонами визнається, що за життя ОСОБА_8 ні заповіту, ні будь-якого договору, який передбачає передачу права власності на імя свого сина ОСОБА_7 не вчиняла.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, суду показали, що за життя ОСОБА_8 говорила, що її будинок залишиться тому з дітей, хто буде з нею проживати. ОСОБА_8 говорила, щоб її син ОСОБА_7 переоформив на себе будинок, оскільки дочка в Білорусії і в Україну їхати не буде. Подружжя ОСОБА_7 за час проживання зробили в будинку ремонт, істотно його покращили.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Подана ОСОБА_7, як підстава посвідчення права власності, виписка з погосподарської книги № 1 особовий рахунок № 9 (а.с.20) стосується земельної ділянки площею 1,30 га для ведення особистого селянського господарства і не могла бути підставою виникнення у нього права власності на спірний житловий будинок.

В судовому засідання свідок ОСОБА_15 суду показав, що з 1987 року по 2006 рік працював секретарем Нобельської сільської ради. Головою сільради упродовж чотирнадцяти років був ОСОБА_7. Він як секретар сільради вносив відомості у погосподарські книги. ОСОБА_7 проживав в хаті своєї матері, що на вул. Центральній, 13 с. Нобель, та був вписаний у погосподарські книги як квартирант. Виписку з погосподарської книги (а.с.20) він не видавав. За життя ОСОБА_8 говорила йому, що будинок залишиться ОСОБА_7, оскільки вона їде до дочки в Білорусію. За час перебування його на посаді секретаря сільради ОСОБА_8 заповіту не складала.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_7 не набув права власності на спірний житловий будинок, а відтак позовні вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Нобельської сільської ради № 8від 17 березня 2006 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 873013 підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 13 на вул. Центральній в с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області, на даний час належить на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_5 у розмірі 1/4, ОСОБА_6 у розмірі 1/4, та ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частки, як отриманий в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Оскільки ОСОБА_7 не набув права власності на житловий будинок № 13 на вул. Центральній в с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області, відтак і спірний житловий будинок не набув статусу спадкового майна, а відтак позовна вимога про припинення права спільної часткової власності є такою, що підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання права власності на спірний житловий будинок, суд виходить з такого.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_8, яка померла 13 березня 2014 року, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є племінниками позивача ОСОБА_1, дітьми її покійного брата ОСОБА_7, та відповідно внуками ОСОБА_8

У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живим на час відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_7 помер раніше своєї матері ОСОБА_8, відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадкують 1/2 частки спірного житлового будинку, яка належала б їхньому батькові ОСОБА_7, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8, відтак позов у цій частині підлягає до задоволення частково, а саме в розмірі 1/2 частини спірного житлового будинку.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одним із загальних засад цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідачів на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1-3).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 212 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення виконавчого комітету Нобельської сільської ради № 8 від 17 березня 2006 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями» на імя ОСОБА_7.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_11 ЯЯЯ № 873013 на будинок № 13 по вул. Центральна в с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області на імя ОСОБА_7, виданого виконавчим комітетом Нобельської сільської ради Зарічненського району Рівненської області.

Припинити право спільної часткової власності на будинок № 13 на вул. Центральна, с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку № 13 на вул. Центральна, с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області за ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 480,00 грн. (Чотириста вісімдесят гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 480,00 грн. (Чотириста вісімдесят гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 480,00 грн. (Чотириста вісімдесят гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 480,00 грн. (Чотириста вісімдесят гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний