справа №619/1499/17
провадження №2/619/963/17
РІШЕННЯ

іменем України

19 червня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участюсекретаря судового засіданняМолотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області, третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора про скасування заборони на нерухоме майно, -

встановив

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області, третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора, в якому просив скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, (РНОКПП НОМЕР_1) накладену на підставі обтяження - повідомлення №2518 від 29.05.2006 року Департаменту державної виконавчої служби м. Дергачі та зареєстровану Дергачівською державною нотаріальною конторою за №3276210 від 31.05.2006 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що після розірвання шлюбу з дружиною, починаючи з 2006 року він сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому аліменти сплачував за трьома виконавчими листами. Перший виконавчий лист був виданий Дергачівським районним судом Харківської області в 2006 році, на виконання якого департаментом виконавчої служби м. Дергачі було відкрито виконавче провадження та на підставі повідомлення №2518 від 29.05.2006 року Дергачівською державною нотаріальною конторою було накладено 31.05.2006 року заборону на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, незважаючи на те, що позивач був власником тільки 57/200 квартири. Виконавче провадження, за яким на вказану вище квартиру накладено заборону, на підставі повідомлення Департаменту державної виконавчої служби м. Дергачі №2518 від 29.05.2006 року, виконано в повному обсязі, а саме виконавче провадження знищено у зв'язку з закінченням строку його зберігання. Виконавче провадження, відкрите на виконання другого виконавчого листа №2-1041, виданого 06.05.2010 року Дергачівським районним судом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, крім часу літніх канікул, до досягнення донькою ОСОБА_4 23 років, або раніше в разі припинення навчання, виконано фактично в повному обсязі. Виконавче провадження, відкрите на виконання третього виконавчого листа №2-1371, виданого 23.10.2012 року Дергачівським районним судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття виконано фактично у повному обсязі. Відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. На даний час всі виконавчі провадження, відкритті Дергачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення аліментів з нього завершені та знищені у зв'язку з закінченням їх строку зберігання. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.01.2017 року вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 Дергачівською державною нотаріальною конторою 31.05.2006 року було накладено арешт (заборону відчуження нерухомого майна). Підставою для обтяження стало повідомлення Департаменту ДВС м. Дергачі №2518 від 29.05.2016 року. Факт повного виконання та знищення завершених виконавчих проваджень, відкритих про стягнення з позивача аліментів, підтверджується листом Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.12.2016 року №7588, до якого ОСОБА_3. звернувся з заявою про скасування арешту. Однак у зв'язку із знищенням виконавчих проваджень у зв'язку з закінченням строку їх зберігання, відділ виконавчої служби не має можливості самостійно скасувати арешт, накладений на квартиру, що належить йому на праві власності, а тому йому було рекомендовано за вирішенням цього питання звернутись з позовом до суду.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, уповноважений представник подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника відділу.

У судове засідання представник третьої особи Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області не з'явився, завідуюча ОСОБА_5 подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у відсутність представника нотаріальної контори.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, його представник ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.12.2004 року, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 - 57/200 частини; ОСОБА_3 - 57/200 частини.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.01.2017 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на 57/200 частини, що на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 на підставі повідомлення №2518 Департаментом ДВС 29.05.2006 накладено арешт на зазначену квартиру.

Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області від 12.12.2016 року №7588, що згідно перевірки ЄДРВП виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1041 виданого 06.05.2010 року Дергачівським районним судом про стягнення аліментів у розмірі ? частини заробітку, крім часу канікул, до досягнення донькою, ОСОБА_4, 23 років, або раніше, в разі припинення навчання, починаючи з 26.01.2010 виконано фактично у повному обсязі. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1371 виданого 23.10.2012 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття виконано фактично у повному обсязі. Відповідно до «Порядку роботи з документам в органах державної виконавчої служби» завершені виконавчі провадження зберігаються 3 роки. У зв'язку з цим виконавчі провадження були знищенні у другому кварталі 2016 року.

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав №33463276 від 14.03.2012 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 57/200 частини на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівської УЖКГ від 15.12.2004 року.

Згідно довідки №89885029 від 19.06.2017 року на підставі повідомлення департаменту ДВС м. Дергачі №2518 зареєстровано заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відтак, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець повинен був зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, виключивши відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувавши інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, однак, цього зроблено не було, внаслідок чого, позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

Вищевикладене свідчить про наявність у позивача права на вчинення дій, спрямованих на захист прав власника, в тому числі і шляхом подачі позову про скасування арешту з майна. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, (РНОКПП НОМЕР_1) накладену на підставі обтяження - повідомлення №2518 від 29.05.2006 року Департаменту державної виконавчої служби м. Дергачі та зареєстровану Дергачівською державною нотаріальною конторою за №3276210 від 31.05.2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок