Справа № 426/7642/17
УХВАЛА

17 квітня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та автомобілем, -

встановив:

14 квітня 2017 року в провадження Сватівського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій просить усунути перешкоди у користуванні майном та автомобілем. Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 Цивільно-процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) і підлягає залишенню без руху для усунення недоліків. Ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Щодо визначення ціни позову у спірних правовідносинах, суд зазначає наступне. Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358. У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності». Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). З огляду на те, що позовна заява не містить ціни позову та відсутні докази на підтвердження її розміру (звіт про оцінку майн), а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду із даною позовною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позов, який одночасно містить вимоги немайнового та майнового характеру. При цьому здійснено оплату судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією платежу. В порушення вказаних вимог позивачем не визначено ціну позову. Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами внесеними Законом України № 670-VІІІ від 03.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За подання до суду заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2016 року становить 1378.00 грн.

Окрім викладеного відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідально до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч вимог закону позивач не надав копій позову та додатків до нього. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивач не зазначив чим підтверджено його право власності на автомобіль та в прохальній частині позову не індивідуалізував до яких саме речей, що знаходяться в транспортному засобі та на якій підставі йому необхідно надати доступ.

Статтею 121 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Враховуючи зазначене, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та автомобілем залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків, який не перевищує пяти днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Попова