РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2058/17

01 листопада 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/2058/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів та стягнення заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідач протягом дев'яти років присуджені судом до стягнення аліменти не сплачував, в зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам, яку позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача. На даний час, позивач вважає, що розмір аліментів в сумі 250 грн. щомісячно, визначений рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13.11.2009 року по справі №2-1184/2009р. є надто малим та не дає змоги забезпечити дитину всім необхідним. Самостійно позивач не має змоги утримувати дитину. Просить суд збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовну вимогу про збільшення розміру аліментів визнає частково та погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 900 грн. щомісяця, а також в повному обсязі визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментах.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №105559 виданого Золотолинською сільською радою Костопільського району Рівненської області, 02.12.2001 року народилася ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис за №9 /а.с.8/

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №003080 виданого Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, 23.12.2005 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, після реєстрації розірвання шлюбу, їй було присвоєно прізвище "Ткачук", про що зроблено відповідний актовий запис за №260 /а.с.6/.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13.11.2009 року по справі №2-1184/2009р. збільшено розмір аліментів на утримання доньки до розміру 250 грн. щомісячно, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття /а.с.9/.

Згідно довідки №3299 від 29.09.2017 року ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_3 /а.с.10/.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка рахується за ОСОБА_2, станом на 01.09.2017 року заборгованість по аліментам становить 13258,34 грн. /а.с.11-14/.

Проживання доньки з матір'ю та перебування на її утриманні не оспорюється відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішенням рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13.11.2009 року по справі №2-1184/2009р. присуджено до стягнення з відповідача аліментів у твердій сумі, то збільшення розміру аліментів не повинно змінювати способу виконання рішення, а тому збільшений розмір аліментів підлягає визначенню так само у твердій сумі.

Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі.

Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн., а з 1 грудня 2017 року - 1860 грн.

Суд встановив, що визнання відповідачем позовної вимоги про збільшення розміру аліментів до 900 грн. не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, дійшов висновку про доцільність збільшення розміру аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, що співрозмірно із розміром прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з урахуванням приписів ст.180 СК України.

Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, судом враховано наступне.

Як вже зазначалось вище, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка рахується за ОСОБА_2, станом на 01.09.2017 року заборгованість по аліментам становить 13258,34 грн.

Ця заборгованість не погашена та постійно зростає. Останній платіж на погашення заборгованості по аліментам відповідачем здійснено у грудні 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Визнання відповідачем позову в частині заборгованості по аліментам не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів згідно є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно приписів пп 1. п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 10,11,88, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МЮ номер 083128, РНОКПП НОМЕР_1) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, і встановити їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 /девятсот/ грн. щомісячно починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МЮ номер 083128, РНОКПП НОМЕР_1) 13258 /тринадцять тисяч двісті п'ятдесят вісім/ грн. 34 коп. заборгованості зі сплати аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5