Справа № 686/1049/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в приміщенні суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

18 січня 2017 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 1992 року, тобто під час шлюбу та за спільні кошти, подружжям ОСОБА_3 у Хмельницького міськвиконкому було куплено трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 яку було оформлено на відповідача ОСОБА_3, і в такий спосіб вони стали співвласниками цієї квартири. А 19 грудня 2013 року ОСОБА_4 все належне йому рухоме та нерухоме майно заповів внучці ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на половину цієї квартири (ч.1 ст.1220 ЦК України). Оформити спадщину, зокрема, отримати свідоцтво про це в нотаріальній конторі, змоги не має, через відмову в цьому нотаріальної контори, бо документ на цю квартиру оформлений на відповідачку. А тому просить визнати внаслідок спадкування на підставі заповіту ОСОБА_4 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулося 10.05.2017 р. позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання, яке відбулося 16 червня 2017 р. не з'явилася, при цьому в судовому засіданні яке відбулося 10.05.2017 р. позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, згідно наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 24 листопада 1983 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2013 року розірвано.

10 грудня 1992 року, тобто під час шлюбу та за спільні кошти, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було придбано трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 яку оформлено на ОСОБА_3, і в такий спосіб вони стали співвласниками цієї квартири, що вбачається із копії договору купівлі продажу квартири від 10.12.1992 року, копії техпаспорту на квартиру та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2017 р.

Даний факт також не заперечується відповідачем.

Із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори від 19.12.2013 р. вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно на випадок смерті заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Після його смерті ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа зареєстрована 07.06.2016 р. під № 337-2016. З заявою до нотаріуса звернулася також ОСОБА_5, яка відмовилася від прийняття спадщини.

Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності на майно, що належало спадкодавцю.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст.. 1226 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_4 в порядку спільної сумісної власності подружжя належала частка квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_3, що не заперечується відповідачем і він заповів своє майно ОСОБА_2, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1223, 1226 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати внаслідок спадкування на підставі заповіту ОСОБА_4 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя