Справа № 450/2883/15 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1550/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар Іванова О.І.

З участю: відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину ,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 7740,00 грн. додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_7.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову оскаржила представник ОСОБА_5-ОСОБА_6 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення в цій частині необгрунтованим, а тому таке підлягає зміні. Ухвалюючи рішення, суд не врахував надані позивачем довідки про отримані доходи та його пояснення, що на даний час його робота є тимчасовою, а середньомісячний дохід складає 1500-2000 грн. Стверджує, що аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину є для нього непомірними та перевищують розмір його середньомісячного доходу. Відтак вважає, що рішення ухвалене без врахування вимог ст.ст.180,182,192,199 СК України, а тому просить його змінити та задовольнити позовні вимоги про зменшення розміру аліментів до 500 грн. на утримання дочки ОСОБА_7-Л.В., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років щомісячно та сина ОСОБА_8 до 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відтак колегія суддів переглядає рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме відмови в задоволенні первісного позову про зменшення розміру аліментів.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторонни перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2014 року (а.с.22).

Від спільного подружнього життя у сторін є діти ОСОБА_9 ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27,28).

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13 березня 2014 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_7-Л.В. в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2013 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років та на сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.3-4).

Звертаючись з позовом про зменешення розміру аліментів, позивач посилався на те, що його матеріальний стан погіршився та він не має можливості сплачувати алменти у визначеному розмірі.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції обгрунтовано посилався на вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України, що позивач не надав суду доказів, які б стверджували про зміну майнового стану.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду враховуючи такі вимоги чинного законодавства.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст.57,58,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач за первісним позов не надав суду належних та допустимих доказів про те, що його дохід за наданими довідками є єдиний, що його матеріальний стан значно погіршився, що не дає йому змоги оплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Висновки суду, колегія суддів визнає обґрунтованими та мотивованими.

Крім цього, колегія суддів виходить з того, що доводи позивача про його низький дохід є необгрунтовані, оскільки позивач є особою працездатного віку, доказів про протипоказання до роботи ним не представлено, а відтак повинен дотримуватися вимог чинного законодавства щодо утримання своїх дітей.

Крім цього, враховуючи рівень життя, який існує на сьогоднішній день в Україні забезпечити належні умови утримання однієї дитини на суму 500 грн., яку пропонує позивач є неможливим, оскільки це не забезпечить їй належного харчування та придбання необхідного одягу та товарів для навчання.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного рішення не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення ухвалене з дотриманням матеріального та процесуального права є законним та справедливим, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в і д х и л и т и.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

ОСОБА_3