Провадження номер 2/741/486/17
Єдиний унікальний номер 741/1135/17
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 лютого 2011 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 2 га ведення особистого селянського господарства, які належали на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №015779 матері позивача дружині ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка померла 31 серпня 2006 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Спадщину він прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, не здійснив її державної реєстрації. Саме тому позивач просив судовим рішенням визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Носівської міської ради Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Представник відповідача направив до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,00 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №015779 (а. с. 12), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 травня 2007 року державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори (а. с. 9).

23 лютого 2011 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 29). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 №247/2011 убачається, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,3989 га. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 22-27).

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після смерті своєї дружини ОСОБА_4, не здійснив державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії №569/02-31 від 18 квітня 2017 року (а. с. 10).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Матеріали справи підтверджують, що на спірну земельну ділянку виготовлена технічна документація, їй присвоєно кадастровий номер (а. с. 13).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 23 лютого 2011 року, право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:001:0681, вартістю 89800,00 грн. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Носівської міської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №015779, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №442 від 27 грудня 2004 року, та яка була успадкована ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий