Справа № 188/1274/17
Провадження № 2/188/597/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.,

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-Агро4», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Петропавлівському районі, про припинення дії договору оренди землі і повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2010 року позивач, ОСОБА_1, як орендодавець, уклала договір оренди належної їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV - ДП № 028742 виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 гектарів розташованої на території Троїцької сільської ради з товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант - ОСОБА_3 4», як орендарем, строком на 7 (сім) років.

В той же день, а саме, 08 червня 2010 року за ОСОБА_3 прийомки - передачі земельної ділянки № 725 орендар ТОВ «Гарант-Агро 4» прийняв в оренду вищевказану земельну ділянку і почав її використовувати за цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції. За згодою сторін вказаного договору оренди землі орендар - ТОВ «Гарант- Агро 4» зобов'язався самостійно та своєчасно, за власні кошти, провести державну реєстрацію укладеного між сторонами 08 червня 2010 року Договору оренди землі, але своє зобов'язання своєчасно не виконав.

10 червня 2010 року факт державної реєстрації договору оренди землі засвідчений Троїцькою сільською радою, що підтверджується записом в договорі оренди землі від 08.06.2010 року підписом голови сільської ради та печаткою сільської ради.

З 2010 року відповідач виплачував позивачці орендну плату та сплачував прибутковий податок, з отриманого нею доходу у вигляді орендної плати, що підтверджується Відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків № 499 від 18.08.2017 року, відповідно до яких ТОВ «ГАРАНТ-АГРО 4» від імені ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, самостійно сплатило податок з прибутку отриманого з надання майна в оренду у вигляді орендної плати в сумі 2042.10 грн в розмірі 306.32 грн. за результатами господарської діяльності в 2010, 2011, 2012 роках.

Вказана обставина підтверджує, що відповідач фактично використовував належний ОСОБА_1 земельний пай для вирощування сільськогосподарської товарної продукції починаючи з червня 2010 року, тобто безпосередньо після укладення договору оренди від 08.06.2010 року.

06.12.2016 року вона звернулась з заявою до директора ТОВ «Гарант - ОСОБА_3 4» в якій просила належну їй на праві приватної власності земельну ділянку частку (пай) після збирання врожаю в 2017 році не обробляти в зв'язку з закінченням договору оренди укладеного на 7 років з 08 червня 2010 року так як договір не є дійсним оскільки наявний факт державної реєстрації засвідчений Троїцькою сільською радою 10 червня 2010 року, а в державному реєстрі земель вчинено запис аж 12.09.2012 року, що є грубим порушенням закону України про оренду землі, договір повинен реєструватись на протязі 14 днів з моменту його укладання (підписання), а не через два роки.

На заяву позивачки директор ТОВ «Гарант - ОСОБА_3 4» листом повідомив, що наведені нею обставини не є підставами для дострокового розірвання договору оренди оскільки договір зареєстрований 12.09.2012 року, а отже термін його закінчення спливає 12.09.2019 року.

03.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась в ТОВ «Гарант-Агро 4» з повторною аналогічною заявою, в якій попередила відповідача, що в разі невиконання її законних вимог про повернення земельної ділянки, вона вимушена буде звертатись до суду для вирішення даного спору по суті та відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, але відповіді на свою заяву не отримала.

Виходячи з вищевикладеного, вважає, що дія укладеного договору від 08.06. 2010 року строком на 7 (сім) років закінчився 08 червня 2017 року, продовження дії договору не проводилось, що підтверджується самим відповідачем, просить зобовязати відповідача повернути земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що вважає дії відповідача направленими на зміну строку дії договору, так як договір зареєстровано більш як через 25 місяців, крім того, вона неодноразово зверталась письмово до відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що надані документи підтверджують правомірність позовних вимог, на час розгляду справи земельна ділянка не засіяна, оброблена належним чином .

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вважає дії відповідача правомірними, укладений договір чинним, вважає, що він діє на час подання позову і до 12 вересня 2019 року, що також не суперечить умовам укладеного договору.

Вислухавши учасників судового розгляду вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Копіями паспорта , свідоцтва про шлюб позивачки та Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП №028742 підтверджується, що позивачка є власником земельної ділянки площею 4.900 га, розташованої на території Троїцької сільської ради.

08.06.2010 року між орендодавцем ОСОБА_1 та ТОВ «Гарант - ОСОБА_3 4» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов договору передбачено умови його виконання, а саме:

- відповідно до пункту 8, договір укладено на 7 років;

- відповідно до п.20 передача земельної ділянки здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі;

- п.4.3 передбачено, що укладений договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Судом встановлено, що 08.06.2010 року актом прийому-передачі земельної ділянки №725 передана власником орендодавцю.

Тобто, позивач виконала умови договору і передала в оренду відповідачу земельну ділянку 08.06.2010 року, відповідач теж почав користуватись правами орендаря з моменту підписання договору оренди і прийняття земельної ділянки.

Відповідно до заяви, посвідченої належним чином в.о. начальника відділу, заяву про реєстрацію договору оренди земельної ділянки №725 між ОСОБА_1 та ТОВ «Гарант-Агро 4» написано позивачкою на директора Петропавлівської районної Філії Дніпропетровського регіонального центру державного земельного кадастру 08.06.2010 року, тобто у день укладання договору оренди.

06.12.2016 року, 03.01.2017 року, 11.08.2017 року позивачка завчасно зверталась до орендодавця з листом про бажання припинити дію договору у звязку з його закінченням.

Відповідачем не надано до суду будь яких доказів, які б свідчили про обґрунтовану затримку реєстрації ним договору оренди землі в Державному реєстрі земель 12.09.2012 року , укладеного 08.06.2010 року з позивачкою.

Відомостю від18.08.2017 року (а.с.17) підтверджується, що відповідачем сплачувався податок за отримані доходи з оренди земельної ділянки позивачки з 01.01.2010 р. по 31.12.2016 р.

Суд погоджується з позивачем і вважає, що реєстрація договору через 25 місяців після його укладання є істотним порушенням вимог договору і земельного законодавства з боку відповідача.

Відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є строк дії договору оренди.

Суд приходить до висновку, що права та обовязки між сторонами по договору оренди землі, укладеного 08.06.2010 року почали діяти з моменту підписання, що не суперечить п.43 зазначеного договору та факту державної реєстрації договору оренди землі засвідченого Троїцькою сільською радою 10.06.2010 року, що відповідало вимогам нормативно-правових актів земельного законодавства які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. .

Частково задовольняючи позовні вимоги суд бере до уваги, що відповідно до наданої і належним чином засвідченої копії відділом у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в Договорі оренди є належним чином посвідчена печаткою позначка, «Факт державної реєстрації договору оренди землі засвідчений Троїцькою сільською радою сільським головою ОСОБА_5 10.06.2010 року, що не суперечило діючому земельному законодавству на час укладання договору, а головне, свідчить на захист порушеного право позивачки.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Суд бере до уваги наявність різних правових позицій ВСУ щодо даного виду спірних правовідносин, але враховує, що відповідач здійснив реєстрацію Договору оренди у державному реєстрі земель з необґрунтованих підстав тільки через 25 місяців після його укладання, те, що відповідач отримав в оренду, користування земельною ділянкою здійснював з моменту підписання договору, також враховуючи те, що час зволікання реєстрації Договору оренди пропорційно збільшувало строк оренди, вважає правомірним застосування при вирішенні спору Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 лютого 2014 року у справі №6-162ц13, а саме: за змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

яка захистить право позивача на володіння, користування і розпорядження приватною власністю.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Права і обовязки у сторін відповідно до наданих доказів почали діяти з моменту укладання і підписання договору і на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін, про що свідчить факт державної реєстрації договору оренди землі посвідчений посадовою особою сільської ради 10.06.2010 року, права і обовязки сторін, якими вони почали користуватись з моменту підписання, відповідає положенням 638 ЦК України та Правовій позиції, ВСУ від 19 лютого 2014 року у справі №6-162ц13 та законодавчій і нормативно правовій базі, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, що є підставою для захисту порушеного права позивачки.

Крім того, вирішуючи питання по заявленим вимогам, суд бере до уваги, що відповідачем до винесення рішення по справі, не вчинено дій, щодо укладання з позивачем додаткової угоди про продовження строку дії договору, та умов договору, передбачених п. 20 та п.43, а також , в звязку з оспорюванням строку дії і закінчення строку договору не заявлено вимогу на переважне право поновлення договору оренди на новий строк.

Суд приходить до висновку, що відповідно до листа відповідача (а.с.12), наданого на звернення позивача, директор ТОВ «Гарант-Агро4» ОСОБА_4, добре обізнаний з правилами та обовязком своєчасної реєстрації договорів оренди землі.

Суд в цій частині обґрунтування позовних вимог погоджується з позивачем і вважає, що реєстрація договору через 25 місяців після його укладання є істотним порушенням вимог договору і земельного законодавства з боку відповідача відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі.

Суд приходить до висновку, що термін дії договору оренди укладений між сторонами закінчився, тож вимога визнати його припиненим задоволенню не підлягає, але враховуючи, що зазначена обставина не визнається відповідачем і впливає на права позивачки, суд вважає правомірним, в межах заявлених вимог, визнати закінченим дію договору оренди землі від 08 червня 2010 року який був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4».

Враховуючи зазначене, Товариству з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» слід повернути ОСОБА_1 земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП№ 028742, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 гектарів розташованої на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ст.79-88 ЦПК України суд важає правомірним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею за подачу позовної заяви, в розмірі 1600 гривень.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.15 Закону України Про оренду землі», Правової позиції, ВСУ від 19 лютого 2014 року у справі №6-162ц13, ст.. 638 ЦК України, ст. 10,11, 16, 88, 200-216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-Агро4», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Петропавлівському районі, про припинення дії договору оренди землі і повернення земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати закінченим дію договору оренди землі від 08 червня 2010 року який був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП№ 028742, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 гектарів, індексованою вартістю 179 162 (сто сімдесят девять тисяч сто шістдесят дві) грн. 96 коп., розташованої на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області строком на 7 (сім) років.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП№ 028742, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 гектарів розташованої на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» і.к. 33117387(юрид.адреса: Дніпропетровська область Петропавлівський район с.Троїцьке вул.Миру (50 років Жовтня), 16 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею за подачу позовної заяви, в розмірі 1600 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6