Номер провадження 2/243/3108/2017
Номер справи 243/5566/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» червня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2011 року, який 01 червня 2017 року розірвано на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області.

Від цього шлюбу вони мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З березня 2016 року вона з дитиною проживають окремо від відповідача.

Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ним (ними) повноліття.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 на її користь, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, хоча про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. 30 червня 2017 року надала до суду Заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи. 27 червня 2017 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також в Заяві зазначив, що він не згоден з твердженнями позивачки про те, що він не надає синові матеріальну допомогу, оскільки купляє дитини одяг, проводить з ним вихідні дні, однак позивачка перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. Також він просить суд зобовязати ОСОБА_1 відкрити рахунок в банківській установі на імя дитини, на який він буде перераховувати кошти для дитини ( а.с.14, 15).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області № 243/4723/17 від 01 червня 2017 року, шлюб, зареєстрований 22 грудня 2011 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану по місті Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №800 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано. (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Як вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 матірю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6).

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не спростовується відповідачем.

Відповідач добровільну матеріальну допомогу надає, купляє речі дитині, але даної допомоги недостатньо, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 про те, що він не заперечує надавати дитині грошову допомогу, але для цього ОСОБА_1 повинна відкрити рахунок в банківській установі на імя дитини, на який він буде перераховувати кошти, оскільки відповідач, як батько дитини, не має перешкод для відкриття ним в банківській установі рахунку на імя дитини для перерахування коштів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України).

Відповідно до розяснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини.

Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Тобто аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 21 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)».

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2016 року складала 1600,00 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182-184, 191 Сімейного кодексу України, п. 10 ст. 5, п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Постановою пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, інші дані суду невідомі, судовий збір на користь держави, а саме: Державної судової адміністрації, що розташована за адресою: місто Київ, вул. Липська, 18/5, у сумі 640 грн. 00 коп. на доходний рахунок 0001, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, , отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4