Справа № 342/854/17
Провадження № 2/342/595/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь 27 500 грн., що становить половину вартості витрат, понесених нею на навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В 2005 році рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які перебувають виключно на вихованні та утриманні позивачки. В добровільному порядку участі в матеріальному забеспеченні дітей, ОСОБА_2 не приймає, що свідчить про його злісне ухилення від виконання батьківських обовязків.

Молодший син сторін ОСОБА_3 навчається на 4-му курсі навчально-наукового юридичного інституту спеціальності «Правознавство» ДВНЗ Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника, 4 рівня акредитації, денної форми навчання, за кошти фізичних та юридичних осіб. Підтвердженням оплати за навчання ОСОБА_3 протягом другого- четвертого курсів є квитанція від 06.08.2015 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 25.02.2016 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 29.06.2016 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 01.07.2016 року оплата за віськову кафедру на суму 2710 грн.; квитанція від 25.08.2016 року за проживання в гуртожитку на суму 2900 грн.; квитанція від 18.01.2017 року оплата за віськову кафедру на суму 2710 грн.; квитанція від 18.01.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 29.06.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 15.08.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 15.08.2017 року оплата за віськову кафедру на суму 5420 грн.; квитанція від 30.08.2017 року оплата за гуртожиток на суму 4400 грн. Всього за навчання і проживання протягом 2015-2017 роки витрати становлять 55 100 грн. В позові позивачка зазначає, що вона впродовж декількох років працює за кордоном задля забезпечення повноцінного життя дітей. Однак, зароблених нею коштів, для цього не вистачає, а відповідач участі в житті дітей не приймає. Покликаючись на ст. 185 СК України, якою передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, позивачка звертає увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_2 не бажає добровільно виконувати свій батьківський обовязок - надавати коштів на утримання сина, хоча з 2000 року він офіційно живе і працює в Чехії, а зароблені гроші систематично передає своїй матері. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що має підстави просити стягнення з відповідача половину понесених нею коштів на оплату навчання та проживання сина.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Представник позивача ОСОБА_4 до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, за адресою його місця реєстрації м. Городенка вул. Заводська, 10. Івано-Франківська область. До суду повернулися конверти без вручення, з довідкою "Укрпошта", де вказано - "що адресат вибув за кордон".

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Копією свідоцтва про народження I-HM № 100135, виданого 14.01.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського району, стверджено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 000491, виданим 26.02.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, стверджено, що шлюб між сторонами розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом то що) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини.

Довідкою № 06-03/09-13/500 від 15.08.2017 р. встановлено, що ОСОБА_3 навчається на 4 курсі навчально-наукового юридичного інституту спеціальності «Правознавство» ДВНЗ Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника, 4 рівня акредитації, денної форми навчання, за кошти фізичних та юридичних осіб. Про сплату позивачкою коштів за навчання і проживання протягом 2015-2017 років в розмірі 55 100 грн. підтвердженням за навчання ОСОБА_3 протягом другого- четвертого курсів є квитанція від 06.08.2015 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 25.02.2016 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 29.06.2016 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 01.07.2016 року оплата за віськову кафедру на суму 2710 грн.; квитанція від 25.08.2016 року за проживання в гуртожитку на суму 2900 грн.; квитанція від 18.01.2017 року оплата за віськову кафедру на суму 2710 грн.; квитанція від 18.01.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 29.06.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 15.08.2017 року оплата за навчання на суму 6160 грн.; квитанція від 15.08.2017 року оплата за віськову кафедру на суму 5420 грн.; квитанція від 30.08.2017 року оплата за гуртожиток на суму 4400 грн.

Оскільки син сторін ОСОБА_3 навчається в навчально-науковому юридичному інституті спеціальність «Правознавство» ДВНЗ Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника, 4 рівня акредитації, денної форми навчання, позивачка понесла додаткові витрати в звязку з його навчанням, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, задоволенню підлягають і вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме 640,00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 141, 185 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 209, 214, 215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки вул. Д. Нестайка, 15, с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, половину понесених додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 27 550 (двадцять сім тисяч пятсот пятдесят) гривень та судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.