Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2180/17
Провадження № 2/191/1139/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12.12.2017 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Матіяш С.К.
за участю секретаря - Шевченко А.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
- заборгованості за кредитом - 2822 грн. 91 коп.,
- заборгованості за пенею та комісією - 3450 грн. 00 коп.
а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);
- 2041 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова).
До початку слухання справи представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.
З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2010 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку НОМЕР_2, що складає між ним та банком Договір без номеру, без визначення кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-32).
Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.
- заборгованості за кредитом - 2822 грн. 91 коп.,
- заборгованості за пенею та комісією - 3450 грн. 00 коп.
а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);
- 2041 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору без номеру від 25.05.2010 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ, затверджених наказом від 06. 03. 2010 року №СП-2010-256, сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів.
Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8) передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 156, 212-214, ч. 1 ст. 367-7 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 611, 1054 ЦК України,
Позовні вимоги задовольнити частково.
- заборгованості за кредитом - 2822 грн. 91 коп.,
- заборгованості за пенею та комісією - 3450 грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: С. К. Матіяш