Єдиний унікальний номер 448/530/15-ц
Провадження № 2-р/448/1/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.10.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016року було частково задоволено її позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а також частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Вказує, що у звязку із тим, що відповідач відмовився виконувати вказане рішення суду добровільно, зокрема, щодо сплати грошової компенсації та повернення їй рухомого майна, яке присуджено судом, оскільки таке знаходиться на його зберіганні, вона отримала в Мостиському районному суді Львівської області відповідні виконавчі листи та звернула їх до виконання у Мостиський відділ ДВС. Однак, постановою начальника Мостиського ВДВС від 20.12.2016року було скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з тих підстав, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішення.

З огляду на наведене просить суд розяснити рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016року, зокрема, чи підлягає примусовому виконанню ч.7 та ч.8 даного рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала з вищенаведених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, що відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши матеріали поданої заяви та матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016року у цивільній справі №448/530/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Даним рішенням суду, зокрема, вирішено припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серії КММ № 017501 від 04.10.2002 року;

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 (двісті сорок вісім тисяч двісті тридцять дві) гривні;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 (двісті сорок вісім тисяч двісті тридцять дві) гривні;

- поділити майно, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як подружжя;

- виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у власність наступне майно: саморобний причіп, 2004 р., д.н.з. 07014ТН, вартістю 6000 гривень; плазмовий телевізор «Самсунг» вартістю 6000 гривень; телевізор «Шнайдер» вартістю 1600 гривень; телевізор «Шнайдер» вартістю 2800 гривень; килим вартістю 1000 гривень; килимова доріжка вартістю 900 гривень; килимова доріжка вартістю 600 гривень; диван вартістю 2000 гривень; диван вартістю 800 гривень; диван та два мякі крісла вартістю 2500 гривень; мебельний гарнітур-стінка вартістю 3000 гривень; три карнизи вартістю 600 гривень; образ ікона ОСОБА_3 вартістю 1000 гривень; образ вартістю 500 гривень; світильник-люстра вартістю 2000 гривень; світильник-люстра вартістю 1000 гривень; пилосос вартістю 1000 гривень; холодильник «Норд» вартістю 1500 гривень; газова плита «Індезід» вартістю 1500 гривень; витяжка до газової плити «Ардо» вартістю 500 гривень; пральна машина «Ардо» вартістю 1000 гривень; компютер вартістю 3000 гривень; компютерний стіл вартістю 600 гривень; DVD вартістю 1000 гривень; магнітофон вартістю 1500 гривень; генератор вартістю 5000 гривень; велосипед вартістю 500 гривень; бензопила вартістю 1000 гривень; болгарка вартістю 2000 гривень; дрелька вартістю 700 гривень; шуруповерт вартістю 800 гривень; перфоратор вартістю 1500 гривень; бойлер вартістю 3000 гривень; компресор вартістю 2000 гривень; котел на тверде паливо вартістю 3000 гривень; чотири обігрівачі вартістю 2000 гривень, а всього вартістю 65400 (шістдесят пять тисяч чотириста) гривень.

- виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у власність наступне майно: телевізор «Феделіті» вартістю 2000 гривень; телевізор «Бош» вартістю 2000 гривень; тумбочка під телевізор вартістю 1000 гривень; килим вартістю 1000 гривень; килим вартістю 1000 гривень; килим вартістю 1000 гривень; диван вартістю 1500 гривень; диван вартістю 1500 гривень; мякий куток вартістю 5000 гривень; мякий кухонний куток вартістю 2000 гривень; кухонний мебельний гарнітур вартістю 4000 гривень; спальний гарнітур вартістю 5000 гривень; стіл та шість крісел вартістю 4000 гривень; чотири карнизи вартістю 800 гривень; кондиціонер вартістю 3000 гривень; образ вартістю 500 гривень; образ вартістю 500 гривень; світильник-люстра вартістю 800 гривень; світильник-люстра вартістю 800 гривень; світильник з двома світильниками-бра вартістю 1500 гривень; пилосос вартістю 1000 гривень; холодильник «Бош» вартістю 3000 гривень; морозильна камера вартістю 2000 гривень; газова плита «Індезіт» вартістю 1500 гривень; мікрохвильова піч вартістю 1000 гривень; пральна машина «Арістон» вартістю 4000 гривень; ноутбук вартістю 4000 гривень; відеомагнітофон вартістю 1000 гривень; магнітофон вартістю 1500 гривень; генератор вартістю 3000 гривень; велосипед вартістю 500 гривень; газовий котел «Данко» вартістю 4000 гривень, а всього вартістю 65400 (шістдесят пять тисяч чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в рахунок грошової компенсації вартість збутого ним майна, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя автомобіля марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1, в сумі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень.

Зарахувати у користь ОСОБА_2 отримані ним кошти за збуте ним майно, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя автомобіль НОМЕР_2, вартістю 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог за первинним та зустрічним позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Тобто, як слідує зі змісту даної норми, розяснення рішення є одним із засобів усунення допущених в ньому недоліків у разі, коли зміст рішення викладений не зовсім чітко або у певної міри має суперечності. Зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів його тлумачення. У заяві про роз'яснення рішення суду повинно бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти його тлумачення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016 року в цілому повністю відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України. Аналіз самого тексту рішення не дає підстав вважати, що його зміст в цілому чи окремих його положень є незрозумілим чи неясним або таким, що може викликати неоднозначне його трактування. Резолютивна частина рішення є проста, доступна, зрозуміла, така що не припускає кількох варіантів її тлумачення. Рішення постановлено в межах позовних вимог, тобто з додержанням принципу диспозитивності, передбаченого ч. 1 ст. 11 ЦПК України, його належить виконувати саме у спосіб, зазначений у тексті резолютивної частини, підстав для його розяснення не має.

Всупереч цьому, у своїй заяві заявник жодним чином не вказує, що ж саме їй є незрозумілим у рішенні суду, а лише просить розяснити чи підлягає примусовому виконанню ч.7 та ч.8 даного рішення, що не відповідає вимогам цивільно-процесуального кодексу України та виходить за рамки повноважень суду, оскільки розяснення можливості примусового виконання рішення суду та виконавчого листа діючим цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено.

Таким чином, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши зміст судового рішення, суд вважає, що рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016 року є зрозумілим та не передбачає декілька варіантів його тлумачення, а тому в задоволенні заяви про роз'яснення рішення слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 208-210, 221 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016року у цивільній справі №448/530/15-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала суду набрала законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус