Справа № 2-479/11 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/3003/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», з участю третіх осіб: служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним договору іпотеки; позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», з участю третіх осіб: служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним договору іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Визнано недійсним договір іпотеки № 6572599 від 1 липня 2008 року, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6

Скасовано заборону на відчуження будинку, реєстраційний номер 9172787; загальною площею 177, 9 кв.м, житловою площею 128 кв.м відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 червня 2008 року № 19172227, виданого ОКП «ЛОР БТІ та ЕО», що складається з шести житлових кімнат та кухні, позначений за планом земельної ділянки літерами : А-1 житловий будинок, Б гараж, В літня кухня, Г гараж, Д сарай, 1 ворота, 2 огорожа, 3 ворота, 4 огорожа, ІІ замощення та знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Будівельна, 11.

Скасовано заборону на відчуження земельної ділянки, яка знаходиться в с. Муроване, вул. Будівельна, 11, Пустомитівського району Львівської області (загальною площею 0,1276 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :02:001:0073), накладену приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу на підставі договору іпотеки № 6572599 від 1 липня 2008 року.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», з участю третіх осіб: служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору іпотеки.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржуєПАТ «Перший Український Міжнародний банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовів. Зазначає, що припинення зобов»язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобов»язання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору. Стверджує, що ОСОБА_9 свої зобов»язання за кредитним договором від 1 липня 2008 року не виконала. Вказує. Що будинок та земельна ділянка, які предметом іпотеки, є перебувають на праві власності ОСОБА_9 Також зазначає, що за ОСОБА_8 та ОСОБА_7 набули право власності на майно, яке є предметом іпотеки.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 1 липня 2008 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено договір іпотеки № 6572599, укладений між ОСОБА_9 та ЗАТ «ПУМБ».

Відповідно до п.1.2.1.1. договору іпотеки, предмет іпотеки становить наступне майно: будинок, реєстраційний номер 9172787; загальною площею 177, 9 кв.м, житловою площею 128 кв.м відповідно до ОСОБА_10 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 червня 2008 року № 19172227, виданого ОКП «ЛОР БТІ та ЕО».

Предмет іпотеки складається з шести житлових кімнат та кухні, позначений за планом земельної ділянки літерами : А-1 житловий будинок, Б гараж, В літня кухня, Г гараж, Д сарай, 1 ворота, 2 огорожа, 3 ворота, 4 огорожа, ІІ замощення, знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Будівельна, 11. На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 накладено заборону на відчуження земельної ділянки, яка знаходиться в с. Муроване, вул. Будівельна, 11, Пустомитівського району, Львівської області, загальною площею 0,1276 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :02:001:0073.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Пустомитівського районного Львівської області від 25 грудня 2015 року, яке набрало законної сили у цивільній справі № 2-1316/480/11 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, Сороки-Львівської сільської ради, з участю третіх осіб: Пустомитівської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання протиправним та скасування рішення Сороки-Львівської сільської ради № 32 від 6 липня 2006 року, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 6 вересня 2006 року; про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину будинку № 11 по вул. Будівельна в с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, Сороки-Львівської сільської ради, з участю третіх осіб: Пустомитівської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання протиправним та скасування рішення Сороки-Львівської сільської ради № 32 від 6 липня 2006 року, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 6 вересня 2006 року; про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину будинку № 11 по вул. Будівельна в с. Муроване Пустомитівського району Львівської області, первісний та зустрічний позови було задоволено. Цим рішенням ухвалено визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 листопада 2002 року серії ВАА № 844476, видане державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори у спадковій справі № 637/02, зареєстроване у реєстрі за № 2836; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2004 року, серії ВВС № 356222, видане державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори у спадковій справі № 637/02; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 квітня 2006 року, серії ВСР № 444598, видане державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 у спадковій справі № 637/02, зареєстроване у реєстрі за № 1627; визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_12 на 1 / 6 частину житлового будинку № 11 по вул. Будівельна в с.Муроване Пустомитівського району Львівської області загальною площею 177,9 кв. м, житловою площею 128,00 кв.м, який складається з шести житлових кімнат та кухні та на приналежні складові частини будинку (будівлі та споруди): гараж під літерою «Б», літню кухню під літерою «В», гараж під літерою «Г», сарай під літерою «Д», ворота під №№ «1, 3», огорожу під №№ «2, 4», замощення під літерою «І»; визнати за ОСОБА_7 право власності на 4 / 6 частини житлового будинку № 11 по вул. Будівельна в с.Муроване Пустомитівського району Львівської області загальною площею 177,9 кв. м, житловою площею 128,00 кв.м., який складається з шести житлових кімнат та кухні та на приналежні складові частини будинку (будівлі та споруди): гараж під літерою «Б», літню кухню під літерою «В», гараж під літерою «Г», сарай під літерою «Д», ворота під №№ «1, 3», огорожу під №№ «2, 4», замощення під літерою «І»; визнати протиправним та скасовати рішення Сороки-Львівської сільської ради № 32 від 6 липня 2006 року; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_9 Пустомитівським районним відділом земельних ресурсів, серія ЯГ № 509289 від 6 вересня 2006 року на земельну ділянку площею 0,1276 га, яка розташована за адресою с. Муроване, вул. Будівельна, 11 Пустомитівського району Львівської області з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :02:001:0073.

Суд першої інстанції врахував обставини, які були встановлені судом під час розгляду цивільної справи 2-1316/480/11, а саме:

1 листопада 1975 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 (дівоче прізвище Круль) Л.А. та ОСОБА_12, про що книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 49 та видано свідоцтво про одруження. Від цього шлюбу у них народилися діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про одруження. За час подружнього життя ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_12 було набуто будинок № 11 по вул. Будівельній в с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, право власності на який документально було оформлено на імя ОСОБА_12, про що 18 січня 1991 року виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області було видано свідоцтво про право власності, яке було зареєстровано у Львівському міжміському БТІ 18 січня 1991 року за № запису 335, реєстраційний № 9172787. 22 жовтня 2000 року ОСОБА_12 помер, про що книзі реєстрації актів про смерть 24 жовтня 2000 року було зроблено відповідний запис за № 38.

ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_12 набули спірний будинок на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, отже частка кожного з них становила по 1 / 2, а тому після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина, яка складалася з 1 / 2 частини спірного будинку.

Встановлено, що в спірному будинку на момент відкриття спадщини були зареєстровані та проживали ОСОБА_8, що підтверджується копією паспорта громадянина України, де паспортною службою зроблено відмітку про реєстрацію за адресою цього будинку з 25 липня 1997 року, копією будинкової книги та довідкою про склад сімї від 20 жовтня 2009 року; ОСОБА_7, що підтверджується копією її паспорта громадянина України, де паспортною службою зроблено відмітку про її реєстрацію за вказаною адресою з 15 жовтня 1988 року, копією будинкової книги та довідкою про склад сімї від 20 жовтня 2009 року; ОСОБА_3, що підтверджується копією її паспорта громадянина України, де паспортною службою зроблено відмітку про її реєстрацію за адресою спірного будинку з 23 лютого 1993 року, копією будинкової книги та довідкою про склад сімї від 20 жовтня 2009 року. Оскільки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини проживали у спірному будинку, то вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тобто ними вчинено одну з передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року дій, що свідчить про прийняття ними спадщини по смерті ОСОБА_12 Прийнята ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 спадщина після смерті ОСОБА_12 визнається належною їм з моменту відкриття спадщини, тобто з 22 жовтня 2000 року.

Враховуючи те, що до складу спадщини увійшла 1/2 частина будинку № 11 по вул. Будівельна в с.Муроване, та приписи ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 фактично успадкували по 1 / 6 частині спірного будинку. Решта 1 / 2 частина вказаного будинку належить ОСОБА_7, оскільки спірний будинок було набуто нею та її покійним чоловіком за час подружнього життя.

Встановлено, що ОСОБА_7 підставно має право на 4 / 6 частини спірного будинку.

З копії вироку Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/4533/14-к вбачається, що 23 жовтня 2014 року за наслідками розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та кримінальне правопорушення в цій частині було закрито. Вказаним вироком було визнано виною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та засуджено до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, її було звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та визначенням іспитового строку на 2 роки. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були визнані потерпілими. Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 26 листопада 2002 року, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_10, що на вул. Січових Стрільців, 10 у м. Львові, діючи умисно, підробила офіційні документи заяви про відмову від прийняття спадщини, власноручно підписавши їх від імені потерпілих, які були посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_10, з метою їх подальшого використання для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України. ОСОБА_3 26 листопада 2002 року, перебуваючи у Пустомитівській державній нотаріальній конторі, діючи умисно, використала завідомо підроблені офіційні документи: заяви від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відмову від прийняття спадщини, подавши їх працівнику контори, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАА №844476, згідно з яким спадкове майно складається із легкового автомобіля марки «Міtsubishi L 300», 1982 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі №L032P06201059, реєстраційний № А НОМЕР_2; грошових заощаджень з відповідними відсотками і компенсаційними нарахуваннями в філії Пустомитівського відділення Ощадбанку №6381/049 с. Сороки Львівські на рахунку №324, в Ощадбанку№6321/055 м. Львова на рахунку № 9190.

В подальшому, 22 квітня 2004 року, ОСОБА_3, перебуваючи у Пустомитівській державній нотаріальній конторі, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВВС 356222, згідно з яким спадкове майно складається із причепа марки МАЗ 93866, 1987 року випуску, шасі НВ, реєстраційний № НОМЕР_3 та свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСР 444598, згідно з яким спадкове майно складається із житлового будинку А-1, розташованого в с. Муроване вул. Будівельна № 11 Пустомитівського району Львівської області, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 30 листопада 2002 року, перебуваючи у Центрі надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району Управління ОСОБА_13 у Львівській області, діючи умисно, шляхом обману щодо свого одноосібного права на спадкове майно ОСОБА_12, заволоділа правом на автомобіль марки «Міtsubishi L 300», 1982 року випуску, двигун № НОМЕР_1, шасі №L032P06201059, реєстраційний № А НОМЕР_2, вартістю 2751, 56 грн., тобто вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 22 квітня 2004 року, перебуваючи у Центрі надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району Управління ОСОБА_13 у Львівській області, повторно, діючи умисно, шляхом обману щодо свого одноосібного права на спадкове майно ОСОБА_12, заволоділа правом на причеп марки МАЗ 93866, 1987 року випуску, шасі НВ, реєстраційний № НОМЕР_3, вартістю 7131,13 грн., тобто, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Також 19 квітня 2006 року, перебуваючи в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», діючи умисно, шляхом обману щодо свого одноосібного права на спадкове майно ОСОБА_12, заволоділа правом на житловий будинок А-1, розташований за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Будівельна № 11, вартістю 89370,00 грн., тобто вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.

Галицьким районним судом м. Львова у вироці від 23 жовтня 2014 року у справі № 461/4533/14-к встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано: за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки вона підробила офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом та надає права, з метою його використання; за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона використала завідомо підроблений документ; за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки вона придбала право на майно, шляхом обману (шахрайством); за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайством), вчиненому повторно; за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайством), вчиненому у великих розмірах.

Судом встановлено, виходячи з обставин встановлених вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року у справі № 461/4533/14-к, що мав місце злочинний характер дії з боку ОСОБА_3 при оформленні права на спадкове майно після смерті ОСОБА_12, яка підробивши підписи на заявах про відмову від спадщини від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в подальшому використали їх для оформлення права власності на спірний будинок та інше спадкове майно, тобто заволоділа ним внаслідок вчинення обману (шахрайства), від злочинних дій якої потерпіли ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Приписами ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України гарантується непорушність права власності, а також те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з приписів ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України, здійснення повноважень власника належить виключно власникові і здійснюється ним виключно на власний розсуд.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

З урахуванням положень ст.ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном і може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Частина 3 ст. 583 ЦК України передбачає, що застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Про необхідність отримання згоди усіх співвласників на вчинення договору іпотеки та обтяження іпотекою спільного майна також йдеться й у ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку», де Закон чітко вказує, що майно, яке є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» передбачено також обовязок іпотекодавця до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд прийшов до вірного висновку про те, що договір іпотеки № 6572599 від 1 липня 2008 року порушує права інших співвласників, оскільки таким договором обтяжено майно, яке перебуває у їх власності, вони не були стороною цього договору, дозволу (згоди) на передачу належного їм на праві власності майна в іпотеку не надавали.

Також, суд врахував, що жодних кредитних коштів від ПАТ «ПУМП» треті особи не отримували, як і не є стороною у кредитних відносинах, що виникли між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3, та не несуть відповідальності за зобовязаннями останньої перед ПАТ «ПУМБ», а тому договір іпотеки № 6572599 від 1 липня 2008 року підлягає визнанню недійсним, - накладені на підставі цього договору обтяження підлягають скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді