Провадження № 2/127/4074/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області, ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Будкомплекс» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Будкомплекс» про стягнення заборгованості.

В своїй заяві ОСОБА_2 просить з метою забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_3, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу здійснити відчуження даного майна на користь третіх осіб.

Суд, дослідивши доводи заяви представника позивача, детально дослідивши матеріали цивільної справи, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, за умови встановлення судом обставин, що між сторонами дійсно виник спір та у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте, позивач у своїй заяві не наводить жодного реального ризику та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідач по справі ОСОБА_3 здійснює чи має реальний намір будь яким чином здійснити реалізацію свого майна, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод і т.п.

Розташування нерухомого майна, зареєстрованого на ім"я ОСОБА_3 дає підстави сумніву про приналежність його одній особі, а саме відповідачу по справі. Згідно ст. 41 Конституцій України, ніхто не може бути безпідставно позбавлений права власності на належне йому майно. Отже суд не може безпідтавно порушити передбачене Кронституцією України право особи, яка не є стороною по справі.

За таких обставин задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову неможливе, оскільки примусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як на підставу для задоволення позову.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Будкомплекс» про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту: на 1/3 частину квартири за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Кірова, 21А/38; ? частину квартири за адресою: Запорізька обл., Оріхівський р-н, м. Оріхів, вул. Рози Люксембург, 47а/117; 1/1000 частину квартири комплексу, нежитлових будівель споруд за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Київська, 138а; 1/1 частину будинку за адресою: Сумська обл.,Сумський р-н, с. Харківщина, вул. Мічуріна, 22;1/1 частини домоволодіння за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Переяславське, вул. Леніна, 52-а відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: