АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/3703/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шевцов О. А.
Провадження № 22-ц/790/1946/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2016 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 по кредитному договору № 11/08-5 від 12.02.2008 року в сумі 28355,59 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 12.02.2008 року був укладений кредитний договір № 11/08-5, за умовами

Якого банк надав позичальнику кредит у сумі 185 400,00 грн. на строк до 09.02.2018 року.

Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що кредит надано на придбання нерухомості - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Станом на 04.07.2016 року за відповідачем утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 28 355,59 грн.

ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що зобов'язання за кредитним договором № 11/08-5 від 12.02.2008 року вона виконала в повному обсязі, однак банк незаконно чинить ій перепони, не надсилаючи нотаріусу повідомлення про погашення кредиту та зняття заборони з її майна. Посилається на сплив строку позовної давності для стягнення пені.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відмовлено.

Вказане рішення було оскаржено ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», яке посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_3не здійснила погашення процентів за користування кредитними коштами за період з 19 квітня 2012 року по 11 листопада 2012 року у сумі 13528,43 грн., тому кредитор був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить відхилити доводи скарги за їх необґрунтованістю та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення представника ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 11/08-5 від 12.02.2008 року, а також те, що основне зобов'язання на даний час є не виконаним.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 12.02.2008 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» надав позичальнику кредит у сумі 185 400,00 грн. до 09.02.2018 року.

12.02.2008 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, яким забезпечено вимоги за кредитним договором № 11/08-05 від 12.02.2008 року, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_3.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за кредитним договором у ОСОБА_3 станом на 18.04.2012 року виникла заборгованість в розмірі 179 227,18 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2012 року позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 179 227,18 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 8/08-05 від 12.02.2008 року.

На виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області відповідачем було сплачено у повному обсязі заборгованість в сумі 179 227,18 грн. та згідно постанови державного виконавця ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції в Харківської області виконавче провадження було закрито.

Оскільки рішення суду було виконано ОСОБА_3 12 листопада 2012 року, відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 19 квітня 2012 року по дату погашення кредиту -12 листопада 2012 року у сумі 13 528,43 грн.

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягненні пені за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.05.2013 року позов ОСОБА_3 до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволено частково та визнано зобов'язання за кредитним договором №11/08-5 припиненими. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2013 року скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.05.2013 року в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». Позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» пеню за несвоєчасне погашення кредиту за період з 18 квітня 2012 року по 11 листопада 2012 року в сумі 27 637,33 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року касаційна скарга ОСОБА_3 відхилена.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2013 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Рішення набрало законної сили.

Відомостей про те, що вказане рішення було виконано матеріали справи не містять.

Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим розглядом встановлено наявність у ОСОБА_3 заборгованості з пені перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 27 637,33 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафоом, пенею) є грошова сума та інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право

іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом

звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного

виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет

іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або

згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд має право відмовити в задоволенні позову іпотекодержателя, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю й не змінює обсяг його прав.

При цьому повинна бути врахована співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна.

Аналогічна позиція міститься в п. 41 Постанови пленуму ВСУ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року.

Як вбачається з п.2.2 копії договору іпотеки без оформлення заставної від 12.02.2008 року за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки визначено в розмірі 206 000 грн.

Сума заборгованості ОСОБА_3 перед банком становить 27 637,33 грн., що в шість разів менше ніж вартість предмета іпотеки.

До того ж, представником ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» не доведено наявність у банку будь-яких збитків внаслідок невиконання ОСОБА_3 свого зобов'язання.

Виходячи з наведеного, та враховуючи принцип співмірності позовних вимог вартості предмета іпотеки та з урахуванням того, що ОСОБА_3С було погашено заборгованість за основним зобов'язанням в сумі 179 227,18 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Доводи апеляційної скарги апеляційної скарги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: