Справа № 302/90/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г., Готра Т.Ю.,

секретарі: Сочка І.І.,

за участі сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Міжгірського районного суду від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Міжгірська селищна рада про припинення порушень правил добросусідства,

В С Т А Н О В И Л А:

01.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про зобов'язання ОСОБА_3 ліквідувати порушення, які порушують її права як сусіднього землекористувача, а саме або шляхом відсунення даної господарської споруди (хліву) на допустиму відстань від будинку позивачки або - шляхом демонтажу споруди. Позовні вимоги мотивує наступним, що вона є власником земельної ділянки площею 0,145 га , що виділена їй на підставі рішення Міжгірської селищної ради № 502, 37-ї сесії VI-го скликання від 24.04.2015 р. і затвердженого проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с.Стригальні, 146, Міжгірського району. Відповідачка проживає в будинку № 147 с.Стригальні, Міжгірського району і на своїй земельній ділянці спорудила хлів (стайню). Даний хлів споруджено з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм. Стоки з хліву стікають навпроти будинку позивачки у землю, відстань до її ж/будинку складає 1,5 м., відстань до її земельної ділянки від найбільш виступаючої стіни хліву складає 0,5 метра. Позивачка зверталася до відповідачки з вимогою перенести будівництво хліву на більшу відстань, а саме на 15 м. від її будинку, однак ОСОБА_3 на зауваження позивачки та вимогу Міжгірської с/ради припинити самовільне будівництво не реагувала та завершила будівництво хліва. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Міжгірського районного суду від 01 березня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_3 протягом одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили демонтувати дерев'яну господарську споруду (хлів), самовільно споруджений на відстані 1,5 м від огорожі земельної ділянки ОСОБА_1 та її житлового будинку в с. Стригальня, № 146, Міжгірського району.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Також не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги в яких просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,145 га та житлового будинку, що знаходиться за адресою с.Стригальні, 146, Міжгірського району, Закарпатської області.

Згідно відомостей з Міжгірського РС ГУ ДМС в Закарпатській області відповідач Іванина О.В., 14.01.1977 р.н., зареєстрована та проживає за адресою: с.Стригальні, 147, Міжгірського району, Закарпатської області.

Сторони по справі є сусідами і їхні земельні ділянки межують.

Суд першої інстанції, застосовуючи статтю 376 ЦК України не перевірив чи зареєстроване право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Стригальні, 147, Міжгірського району.

Як вбачається з матеріалів справи, - право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано на ОСОБА_8, який помер 19.07.1988 року на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №682356, виданого Міжгірською селищною радою Міжгірського району Закарпатської області 15 липня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету цієї ж ради від 28 лютого 2003 року за №10, що зареєстровано у комунальному підприємстві «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» за номером 1218 в книзі 9 від 11.03.2004 року, реєстраційний номер 1862764.

Про існування цього правовстановлюючого документу відповідачу ОСОБА_3 не було відомо станом на час розгляду справи, оскільки вона не була прямим правонаступником померлого і жодного відношення до вказаного житлового будинку не мала. Проте, про вказаний правовстановлюючий документ мало бути відомо Міжгірській селищній раді, оскільки саме за рішенням виконкому було оформлено право власності на житловий будинок та саме нею видано Свідоцтво про право власності. Інформація про вказаний правовстановлюючий документ була відсутня у акті роботи комісії від 14.04.2015 року.

31 травня 2017 року приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу ОСОБА_9 були видані свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_8, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_10 на доньку померлих - ОСОБА_6, внуків померлих ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно, вони , а не ОСОБА_3, повинні були бути залучені до участі в даній справі в якості співвідповідачів. Але до участі у справі жоден з правонаступників померлого власника дворогосподарства № 147 в с. Стригальні, Міжгірського району не були залучені, що дає підстави констатувати про неналежного відповідача по справі, яким позивач ОСОБА_1 визначила ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

В стадії апеляційного розгляду справи суд позбавлений можливості замінювати неналежного відповідача, оскільки спір між належними сторонами попередньо повинен розглядатись судом першої інстанції. Саме по цій причині оскаржуване рішення підлягає скасування з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заявленого позивачем позову до ОСОБА_3.

Виносячи оспорюване рішення, Міжгірський районний суд вирішив питання відносно особи, яка не має відношення до майна, що знаходиться за адресою: с. Стригальні, 147.

Також, не перевіривши належно наявність права власності на дворогосподарство в с. Стригальні, 147, Міжгірського району Закарпатської області, суд вирішив, що слід застосувати норми статті 376 ЦК України, за якою житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, суд першої інстанції порушив права, свободи та законні інтереси ОСОБА_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 співвласників вказаного дворогосподарства, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину від 31.05.2017 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду від 01 березня 2016 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді