АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар Скакун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 06.12.2016 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці розірвано.

Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Зазначає, що з відповідачем після розірвання шлюбу була усна домовленість про сплату аліментів на дитину в добровільному порядку в розмірі 2000 грн щомісячно, однак відповідач сплачував аліменти нерегулярно, а з грудня 2016 року повністю ухилився від виконання батьківського обов'язку по утриманню сина і припинив надавати кошти на його утримання.

Вказує, що відповідач є працездатною особою, являється співзасновником МПП «Артол», від діяльності якого отримує дохід, його частка в статутному фонді підприємства є найбільшою і складає 87 195 грн. крім того, відповідач надає послуги по встановленню телевізійних антен, є власником вантажного автомобіля «Мерседес Варіо», від експлуатації якого також отримує дохід.

____________________________________________________________________

22ц/794/630/2017 р. Головуючий у І інстанції Слободян Г.М.

Категорія 50 Суддя-доповідач Владичан А.І.

З урахуванням змінених позовних вимог внаслідок надання представником відповідача довідки про офіційне працевлаштування

ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 часки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2017 року є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд першої інстанції поклав весь тягар матеріального утримання дитини лише на батька, зобов'язуючи сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, що суперечить вимогам сімейного законодавства.

Просив змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд першої інстанції виходив зі спроможності відповідача сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Такий висновок суду першої інстанції є по суті правильним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.12.2016 року розірвано (а.с. 6).

В шлюбі за період спільного проживання однією сім'єю у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою про склад сім`ї ОСББ «Воробкевича 31А» №51 від 16.02.2017 року (а.с.12).

Згідно довідки МПП «Артол» №1 від 08.02.2017 року, відповідач ОСОБА_2 працює в МПП «Артол» з 01.12.2007 року по 01.01.2017 року і займає посаду заступника директора менеджера зі збуту, його нарахований дохід за січень 2017 року склав 3200,00 грн (а.с.19).

При цьому судом установлено, що до вказаної дати відповідач офіційно не працював, мав мінливий нерегулярний дохід.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегією суддів встановлено та не заперечується відповідачем, що останній є співзасновником МПП «Артол», має у власності майно.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сума стягуваних аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини з урахуванням майнового стану відповідача.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Не можна погодитись з апеляційними доводами ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції при визначенні аліментів не враховано розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вимоги с. 141 СК України щодо рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, визначено такий розмір аліментів у частці від заробітку, яким перенесено майже весь тягар по утриманню дитини на нього, оскільки при визначенні розміру аліментів суд не обмежений розміром прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а враховує крім інших обставин матеріальний стан та спроможність батьків утримувати дитину на належному матеріальному рівні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, і стягнуто аліменти на утримання дитини з урахуванням її інтересів та з урахуванням можливостей відповідача.

Враховуючи наведене та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача аліментних та зобов'язань матеріального характеру, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: