У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2007 року з ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15 тис. доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 28 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у встановленому договором порядку.

Відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30 вересня 2015 року заборгованість закредитним договором склала 77 253 долари 61 цент США, що є еквівалентом 1 662 497 грн 62 коп.

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 77 253 долари 61 цент США, що є еквівалентом 1 662 497 грн 62 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2017 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), застосувавши положення ст. ст. 256, 257, 261, 264 ЦК України, дійшли до правильного висновку про те, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 2 лютого 2010 року, що набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за № 136 у будинку № 5 по вул. Будьонного у м. Бердичеві Житомирської області, якою забезпечувалось виконання зобовязань за кредитним договором від 29 серпня 2007 року, для дострокового погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4

Отже, пред'явивши до відповідача вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу за рахунок предмету іпотеки, банк змінив строки виконання кредитного договору, тому, звернувшись з позовом про стягнення кредитної заборгованості у жовтні 2015 року, позивач пропустив трирічний строк позовної давності, про застосування якого заявив представник відповідача (а.с. 83-84).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року № 6-2631цс15, від 29 березня 2017 року № 6-1996цс16, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта С.П. Штелик