РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2017 рокуСправа №451/1392/17
Провадження № 2/451/606/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2017 року звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вимоги позову мотивує тим, що 07 серпня 2014 року померла її мама ОСОБА_2.

Спадкодавець на випадок смерті склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого, ОСОБА_2 усі свої майнові та немайнові права заповіла заявниці ОСОБА_1.

Заявник, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем.

Проте нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона (позивач) не була зареєстрована за адресою, де проживала спадкодавець.

За твердженням заявника, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Позивачка у судовому засіданні вимоги підтримала в повній мірі та виклала суду свої покази аналогічно, зазначеним у заяві (а.с.3). Позов просить задоволити.

Представник відповідача, у засідання не зявився, а скерувавши до суду заяву і не заперечивши вимоги, просив розгляд справи здійснити за його відсутності (а.с.27).

Вислухавши пояснення позивачки та покази свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадокємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У контексті вимог статті 256 ЦПК України та рекомендацій, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд справи №451/1610/17 про встановлення факту, що має юридичне значення проведено у позовному провадження.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно фабули позовної заяви, встановлення факту позивачу необхідне для оформлення спадкових прав (а.с.3).

Так, судом встановлено, що 07 серпня 2014 року померла ОСОБА_2 (а.с.6), яка є мамою заявниці (а.с.9-11).

Заявник, як спадкоємець за заповітом (а.с.8), прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із нею, що підтверджується даними, викладеними у довідці Нивицької сільської ради Радехівського району №559 від 09.08.2017 року (а.с.20).

Факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на день смерті останньої, ствердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, недовіряти показам яких у суду підстав не має.

Таким чином, ОСОБА_1 постійно проживаючи разом із спадкодавцем, прийняла спадщину після смерті своє мами ОСОБА_2.

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймаються до уваги обставини, за яких вимоги не заперечені представником відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209-212,215,256 ЦПК України, суд - ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої 07 серпня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_5