АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1459/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року про відмову в забезпеченні позову в справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 до Білоусівської сільської ради Драбівського району, секретаря Білоусівської сільської ради Драбівського району ОСОБА_10, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_11, про визнання неправомірними дій секретаря Білоусівської сільської ради, встановлення факту нікчемності заповіту та визнання недійсним заповіту, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 звернулась до суду із вказаним позовом.

Крім того, ОСОБА_6 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд: заборонити приватному нотаріусу Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 вчиняти нотаріальну дію у вигляді видачі свідоцтв про право на спадщину по спадковій справі щодо майна померлої 31.12.2016 року ОСОБА_12 до вирішення справи по суті та посвідчувати свідоцтво про право на спадщину відносно майна, яке належало померлій; накласти арешт на належні померлій 31.12.2016 року ОСОБА_12 земельну ділянку площею 3,98 га, що знаходиться в межах Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, а також будинок по вул. Леніна, 3 в с. Білоусівка, Драбівського району Черкаської області.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії секретаря Білоусівської сільської ради, встановити факт нікчемності заповіту та визнати недійсним заповіт, посвідчений 06.11.2013 року секретарем Білоусівської сільської ради Драбівського району, згідно якого ОСОБА_13 заповіла все своє майно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рівних частинах.

На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_6 вказувала, що 22.09.2009 року ОСОБА_16 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_9. Після смерті ОСОБА_16 31.12.2016 року, позивачка дізналась, що існує інший заповіт, складений 06.11.2013 року.

Однак, на думку позивачки, померла ОСОБА_16 не могла скласти даний заповіт, оскільки вона перебувала у безпорадному стані, була лежачою та взагалі не могла обслуговувати свої потреби самостійно. Крім того, ОСОБА_6 15.06.2013 року взяла на зберігання всі оригінали особистих документів ОСОБА_16, а також правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, що є спадковим майном.

Таким чином, позивачка вважає, що заповіт 06.11.2013 року було посвідчено без встановлення особи ОСОБА_16

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що заявницею не надано доказів, які б підтверджували доводи, на які вона посилається, зокрема, щодо наявності у приватного нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_16, що сталась 31.12.2016 року.

Крім того, судом зазначено, що оскільки ОСОБА_6 заявлено позовні вимоги немайнового характеру, відсутні підстави для звернення у майбутньому стягнення на майно, на яке просить накласти арешт заявниця, у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд першої інстанції розглядаючи заяву про забезпечення позову порушив порядок встановлений для вирішення даного питання, вдався до аналізу доказів у справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 надано копію ОСОБА_2 зі Спадкового реєстру, згідно якого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 11.03.2017 року заведено спадкову справу № 82 після смерті ОСОБА_12, яка настала 31.12.2016 року.

Таким чином, заявницею надано підтверджуючі докази заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_16 Однак, дані докази надані заявницею лише під час апеляційного провадження у справі, тому не були досліджені судом першої інстанції.

Водночас, колегія суддів вважає, що вказана інформація є важливою для повного та обєктивного розгляду заяви про забезпечення позову, що не було враховано судом першої інстанції.

Так, видача нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за заповітом, який оспорюється позивачкою, може утруднити виконання рішення суду та виникне необхідність звернення до суду із похідним позовом про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, існує загроза відчуження спадкового майна.

У той же час, колегія суддів вважає, що накладення арешту на спадкове майно у даному випадку не є доцільним, оскільки до видачі свідоцтва про право на спадщину вказане майно не можливо буде відчужити.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції не повно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу задовольняє частково, ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року про відмову в забезпеченні позову в даній справі скасовує і передає питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року про відмову в забезпечені позову в справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 до Білоусівської сільської ради Драбівського району, секретаря Білоусівської сільської ради Драбівського району ОСОБА_10, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_11, про визнання неправомірними дій секретаря Білоусівської сільської ради, встановлення факту нікчемності заповіту та визнання недійсним заповіту скасувати і питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до Драбівського районного суду Черкаської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :