Єдиний унікальний номер 741/1367/16
Провадження № 2/741/75/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 травня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Мартиненка С.В., Жирка О.В.,

позивача та третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Хотинівка в особі Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок.

ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити. 3 травня 2017 року позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання представник Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_2, просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України судом було направлено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повідомлення про те, що в провадженні суду знаходиться ця справа, та роз'яснено їм право заявити про свою участь у цій справі.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повідомила, що не бажає брати участь у зазначеній справі, а тому суд розглядає справу без її участі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив про свою участь у справі, пояснив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

У зв'язку із неявкою 3 травня 2017 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки Хотинівської сільської ради № 31 від 3 лютого 2016 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині житлового будинок АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 жовтня 2016 року (а.с. 27), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 4476/01-17 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 35) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 2209/01-16 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 23).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_5 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хотинівської сільської ради № 269 від 9 листопада 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5, успадкувала належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не складалося, заповіла ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 9).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 березня 2017 року (а.с. 60), а тому спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за вказаним заповітом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_2, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

З копії спадкової справи № 344/2015 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 28-31) вбачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину вищезазначений житловий будинок, який належав ОСОБА_3, в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 236/02-31 від 26 лютого 2016 року (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 10).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 61 кв. м., житловою площею 20,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв