Ухвала

іменем україни

5 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 25 листопада 2006 року по 2 березня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_7.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із нею, і знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріально їм не допомагає.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2009 року стягнуто з ОСОБА_5 на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що дочка хворіє, і вона несе значні матеріальні витрати на її лікування, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дочки у розмірі 17 304 грн 63 коп., витрати на лікування дитини у сумі 3 814 грн 25 коп., витрати пов'язані з оплатою медичних послуг, транспортних витрат, витрат на придбання ліків та розвиток здібностей дитини у розмірі 1 000 грн щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дитину, ОСОБА_7, 2007 року народження, у розмірі 12 604 грн 63 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру додаткових витрат на дитину. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дитину, ОСОБА_7, 2007 рокународження, у розмірі 8 777 грн 26 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням зміни апеляційним судом рішення суду першої інстанції, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину у розмірі 8 777 грн 26 коп.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: