Справа № 219/8484/2013-ц
Провадження №2-п/219/37/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Радченко Л.А., при секретарі Лосинської І.М., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2013р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк за кредитним договором б/н від 15.08.2007р. заборгованість в сумі 28642,93 грн., а саме: 6142,51 грн. - заборгованість за кредитом; 20898,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф та 1352,04 грн. та судовий збір у розмірі 286,43 грн.

15.05.2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якому просить заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2013р. за позовом Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, переглянути, мотивуючи тим, що про рішення суду від дізнався від бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в АДРЕСА_1 і в якій заявник проходить службу з 03.08.2015р. До цього часу з Артемівського міськрайонного суду до нього не надходили повістки про виклик до суду, із документів ВДВС вбачається його адреса: АДРЕСА_2 , між тим, з вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає з 2008р., тому, не міг отримувати повідомлення про виклик до суду. Крім того, він не погоджується з розміром заборгованості щодо пені, штрафів та процентів і готовий їх оспорити в суді. Причини затримки платежу пов,язані зі світовою фінансовою кризою, а як учасник бойових дій при проведенні АТО відповідач звільнений від сплати судового збору, а м.Соледар, де мешкає відповідач, відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється АТО.

В судовому засіданні відповідач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду або про причини не прибуття суд не повідомив , тому, суд вважає розглянути дійсну заяву у відсутність сторони позивача.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення заяви без задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми дозволяють зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Верховний Суд України 01.05.2007 року у Листі-Узагальненні «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2013 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк за кредитним договором б/н від 15.08.2007р. заборгованість в сумі 28642,93 грн., а саме: 6142,51 грн. - заборгованість за кредитом; 20898,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф та 1352,04 грн. та судовий збір у розмірі 286,43 грн. ( а.с.37-38). Рішення набуло законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на час відкриття провадження у справі був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.20), під час розгляду вищезазначеної справи в судові засідання 03.12.2013р. та 17.12.2013 р. двічі не з`явився, судові виклики були направлені ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_3 (а.с.29,33), між тим, з поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 особисто 20.11.2013р. отримав судову повістку про виклик до суду на 03.12.2013р., судова повістка про виклик до суду на 17.12.2013р. була повернута до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», тобто невручення конвертів за закінченням терміну зберігання вважаються належним повідомленням особи про виклик до суду відповідно до ст..74 ч.3,5 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник ( відповідач) до заяви про перегляд заочного рішення не приєднав жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення спору, а також, не надав жодного належного та допустимого доказу і в судовому засіданні.

Приймаючи рішення, суд виходить з того, що в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачем не наведено жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його посилання на те, що такі докази будуть надані в суді при розгляді позову, не є суттєвими і достатніми для скасування заочного рішення суду.

Будь-яких додаткових доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено і не надано, будь-яких нових обставин справи не виявлено.

Таким чином, під час розгляду судом заяви про перегляд заочного рішення суду, заявником не надано жодних належних доказів, на які він посилається, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які відповідач зобовязаний додати саме до заяви про перегляд заочного рішення, а не після його скасування, а також відомостей щодо поважності причин неявки до суду .

Посилання на те , що відповідач лише не погоджується з розрахунком заборгованості, який буде оспорювати в суді, є тільки припущенням відповідача, та такі обставини не підтверджені жодним належним доказом, тобто, відповідачем не спростований розрахунок заборгованості, наданий позивачем до позову і з яким погодився суд при прийнятті рішення.

Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення. При цьому, суд зазначає, що світова криза, на яку посилається відповідач, не впливає на кредитні правовідносини, які виникли між сторонами . Крім того, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ч. 1 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якою на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, оскільки, заборгованість за дійсним позовом стягнута за період станом на 31.07.2013р.

Крім того, довідка в/ч НОМЕР_1 від 27.10.2015р. , за якою відповідач з 03 серпня 2015 р. брав участь в АТО ( а.с.49), є учасником бойових дій ( а.с.48) , не може бути застосована до спірних правовідносин, які виникли станом на 31.07.2013р. , за яким було прийнято судове рішення 17.12.2013р.

Відтак, суд не вбачає підстав для перегляду заочного рішення .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 228-232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2013р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення згідно до ч.4 ст. 231 ЦПК України може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Радченко