Справа № 415/803/17
Провадження № 2/415/638/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в обґрунтування якої зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_13 року від доньки позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася онука - ОСОБА_2, про що 30.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області складено відповідний актовий запис №845. Батьки онуки в зареєстрованому шлюбі не перебували, батько дитини вказаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Коли дитині виповнився місяць, відповідач проживала у позивача, яка зі своїм чоловіком підтримували її, допомагали виховувати дитину, матеріально забезпечували і створювали всі належні умови для виховання онуки. Проте відповідач уваги дитині не приділяла, не грала з нею, не займалася її розвитком і часто залишала на молодшу доньку позивача. З серпня 2015 року відповідач переїхала до свого співмешканця, аргументуючи це тим, що вона хоче жити своїм життям. На той час у відповідача було 2-є дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. 03.12.2015 року лікар-педіатр при огляді доньки відповідача виявила на обличчі та тілі множинні забої та синці, після чого повідомила про виявлений факт у службу у справах дітей. 04.12.2015 року дівчинку було добровільно направлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де вона була оглянута лікарем травматологом, який встановив діагноз «забій, підкірна гематома обличчя, голови, лівого стегна». У зв'язку з чим 07.12.2015 року відкрите кримінальне провадження за ст.125 ч.1 КК України. Про цей факт позивач дізналась 28.12.2015 року, коли її викликали дати пояснення до центру. 06.01.2016 року позивач забрала онуку до себе та зобов'язалась забезпечувати її матеріально та здійснювати над нею належний контроль. Попри все, відповідач не відвідує доньку, не цікавиться її станом здоров'я, харчуванням, які їй потрібні іграшки для нормального розвитку, не допомагає придбати одяг, тобто самоусунулась від виховання своєї доньки. ІНФОРМАЦІЯ_14 року помер онук позивача, ОСОБА_6, діагноз «аспіраційний синдром» з ускладненням у вигляді пневмонії та ураженням центральної нервової системи, після чого розпочалось досудове розслідування № 0000300 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке закрили 08 липня 2016 року у зв'язку з встановленням відсутності факту події. 07 квітня 2016 року закрили кримінальне провадження № 40002658 щодо ОСОБА_2 у зв'язку з встановленням відсутності в даному складу кримінального правопорушення на підставі ч. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Відповідач, ОСОБА_3, свідомо нехтує батьківськими обов'язками, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не сприяє засвоєнню загальних норм моралі, не допомагає позивачу у її вихованні. Позивач за свої кошти влаштувала онуку в ясла, виховує дитину з дідусем, ОСОБА_7, купують одяг, взуття та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини. Відповідач зі своїм співмешканцем на даний час ніде не працюють, відповідач отримує допомогу на дитину, як мати одиначка і жодного разу не допомогла матеріально дитини, а гроші витрачає на власні потреби. Окрім цього позивач змушена була звернутись до адвоката для підготовки позовної заяви, документів для участі у судовому процесі, у зв'язку з чим вона сплатила за проведену консультацію 100 грн., збір матеріалів та складення позовної заяви 300 грн., та участь адвоката у судовому засідання 1000 грн., що склало загальну вартість у сумі 1400 грн. Просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь позивача, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 року та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій проти позбавлення її батьківських прав не заперечувала, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - Служби у справах дітей Лисичанської міської ради - Варьонова О.І. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності.

Представник КЗ «Лисичанський цен6тр соціально - психологічної реабілітації дітей» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 26 серпня 1995 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 26 серпня 1995 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис за № 519. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_12./а.с.11/.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 30 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_16 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 845. Батьком дитини записаний ОСОБА_13, матір'ю - ОСОБА_3 /а.с.6/.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 19 травня 2005 року Відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_17 року народилась ОСОБА_14, про що зроблено відповідний актовий запис за № 336. Батьком дитини записаний ОСОБА_7, матір'ю дитини записана ОСОБА_1/а.с.12/

Згідно з актом первинного обстеження умов проживання дитини від 09.12.2015 року, родина складається з 4 осіб: батько ОСОБА_13, записаний згідно з ч. 1 ст. 135 СКУ, мати ОСОБА_3, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, брат ОСОБА_6, співмешканець ОСОБА_15. Умови проживання незадовільні, 1 жила кімната, опалення пічне, вода на подвір'ї. будинку брудно, неприємний запах /а.с.13/.

Згідно з копією пояснювальної від 28.12.2015 року, ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_16 перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з тієї причини, що її мати - ОСОБА_3 вихованням своєї доньки не займається, ніякої уваги не приділяє, дитина перебуває у пригніченому стані /а.с.14/.

Згідно копії заяви від 28.12.2015 року, ОСОБА_1 бажає залишити у своїй сім'ї ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з подальшим влаштування на правах підопічної, у разі, якщо буде відмовлено в піклуванні, зобов'язується передати дитину для подальшого влаштування в службу у справах дітей /а.с.15/.

Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов від 28.12.2015 року, ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює у кафе «Візіт», родина складається з 3 осіб, чоловік ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, працює у РФ, м. Москва, донька ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, навчається в ЗОШ № 26. Умови проживання задовільні. Будинок барачного типу, квартира складається з 2-х кімнат, світло, вода, газ підключені. В кімнаті чисто, для маленької дитини ОСОБА_2 придбані дитяче ліжко, одяг, іграшки. Комісія дійшла висновку що, бабуся ОСОБА_1 створила всі необхідні умови для нормального розвитку та виховання дитини /а.с.16/.

Згідно з копією відповіді заступника начальника сектору Лисичанського відділу поліції № 6103/111/35-2016 від 22.02.2016 року, повідомлення від медсестри лікарні про те, що при медичному обстеження малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, були виявлені тілесні ушкодження було прилучено до ЄРДР № 0002658 від 07.12.2015 року за ст. 125 ч. 1 КК України, за даним фактом проводиться досудове розслідування /а.с.17/.

Згідно з копією постанови про закриття кримінального провадження від 07 квітня 2016 року, кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 40002658 від 07 грудня 2015 року закрито у зв'язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України /а.с.18-19/.

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 08 липня 2016 року, старшим слідчим СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 40000300 від 06 лютого 2016 року за фактом смерті ОСОБА_6 закрито у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК України, а також за фактом злісного невиконання матір'ю обов'язків по догляду за дитиною у зв'язку з встановленням відсутності в діях складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України /а.с.20-24/.

Згідно копії довідки № 14 від 22.11.2016 року, ОСОБА_1 оформлювала документи своїй онуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, для вступу у дошкільний заклад, здійснює оплату за харчування і утримання дитини, щоденно особисто приводить дитину у дитячий садок і забирає додому /а.с.25/.

Згідно копії акту обстеження умов проживання дитини від 23.11.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в родині з 4 осіб, умови проживання задовільні, приватне домоволодіння складається з 2-х кімнат, світло, вода, газ підключені. ОСОБА_2 мешкає в родині бабусі та дідуся, дитина оточена теплом, любов'ю та турботою бабусі та дідуся. Мати не навідує, не цікавиться станом здоров'я та розвитком /а.с.26/.

Згідно побутової характеристики від 23.11.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Лисичанськ, навчалась в СШ № 30, а потім в ПТУ № 94. На даний час працює в кафе «Візіт», прибиральницею. Заміжня, виховує доньку ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8. Характеризується позитивно, спиртні напої та наркотичні речовини не вживає /а.с.27/.

Згідно побутової характеристики від 23.11.2016 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Рубіжне, в м. Лисичанську проживає з 1975 року, навчався в СШ № 30, а потім в ПТУ № 51. На даний час працює в РФ, в будівельній сфері. Одружений, виховує доньку ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8. Характеризується позитивно, алкоголем не зловживає /а.с.28/.

Згідно з довідкою Відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради № 7944/10-02 від 24.11.2016 р., до складу зареєстрованих за адресою АДРЕСА_3, входять ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 - власник, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 - чоловік, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8 - донька, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 - онука /а.с.29/.

Згідно копії довідки Головою вуличного комітету від 28.11.2016 року, виданої ОСОБА_1, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 у тому, що її онука, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно мешкає за даною адресою і знаходиться на її з чоловіком утримання /а.с.30/

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради № 1931/01-16 від 11.05.2017 року, Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12 /а.с.63/.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач повністю ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Враховуючи, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що на цей час дитина мешкає в родині позивача, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 64 від 26 грудня 2016 року про сплату адвокату ОСОБА_10 за складання заяви, за участь у справі коштів у сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн./а.с.33/. Згідно з довідкою № 68 від 26 грудня 2016 року, адвокатом ОСОБА_10 у зв'язку з наданням юридичної допомоги ОСОБА_1,була проведена наступна робота: консультація вартістю 100 грн., збір документів, підготовка та складення позовної заяви 300 грн., участь в цивільному процесі, сплачений гонорар у розмірі 1000 грн. /а.с.34/.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн., сплата якого підтверджена квитанцією №11, та витрати на правову допомогу в сумі 1400 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 367 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, Декларацією прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167, 181-183, 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ЗУ «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ОСОБА_12 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання законної сили копію рішення суду надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О.КРАСНОКУТСЬКА