Справа № 185/2942/17
Провадження № 2/185/2317/17
22 червня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Бахтуєва Ісрапіла Бахтуєвича до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
10 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 в будинку № 75 по вулиці Соборна в місті Павлоград Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 лютого 2017 року, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 лютого 2017 року. Про що йому було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 лютого 2017 року. Під час придбання зазначеної квартири у відповідача, йому стало відомо, що ОСОБА_1 зареєстрований у зазначеній квартирі, але він зобовязався в присутності свідків знятися з реєстрації і про що зазначено у договорі купівлі-продажу. Однак, він не виконав умови договору та самостійно не знявся з реєстрації по теперішній час, на його не однократні усні прохання знятися з реєстрації, відповідач ніяк не реагував, тому він вимушений був звернутися до суду з позовом.
Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Матеріалами справи встановлено, що Бахтуєв Ісрапіл Бахтуєвич, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 09 лютого 2017 року, який посвідчено ОСОБА_2, державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1-233 (арк.с.6,7).
У пункті 4 договору купівлі-продажу продавець зазначив, що вищезазначену квартиру на момент реєстрації даного договору купівлі-продажу звільнено від будь-яких належних йому речей домашнього обігу та вжитку і гарантував той факт, що протягом наступного місяця буде знято з реєстрації місяця проживання власника квартири та усіх інших зареєстрованих осіб.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 лютого 2017 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за Бахтуєвим Ісрапілом Бахтуєвичем (арк.с.8).
Технічний паспорт на вищезазначену квартиру, виготовлений 16 лютого 2017 року на замовлення Бахтуєва Ісрапіла Бахтуєвича (арк.с.9).
Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відомостями наданими адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (арк.с.13).
Реєстрація відповідача за вищезазначеною адресою є перешкодою для позивача у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Відповідно до ст.ст. 6, 8 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.
Отже відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знявся, як це передбачено договором купівлі-продажу квартири, тому слід усунути перешкоди позивачу у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 640 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд -
Позов Бахтуєва Ісрапіла Бахтуєвича задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 в будинку № 75 по вулиці Соборна в місті Павлоград Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бахтуєва Ісрапіла Бахтуєвича судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В.О. Головін