АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

29 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»

на заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 08 грудня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення матеріальної і моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА :

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 08.12.2016 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 13 776 грн. 63 коп.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 13 284 грн. 42 коп. Стягнуто солідарно з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку в сумі 1 300 грн. 00 коп., витрати за вчинення нотаріальних дій в сумі 263 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 600 грн. 61 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»,діючи через свого представника Пешкова О.О., подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,не взяття до уваги норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Зазначає,що страховою компанією виплачено позивачеві страхове відшкодування у визначеному нею розмірі за мінусом ПДВ та франшизи, згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 747/14 від 05.01.2015 року, а відтак відсутні підстави для стягнення додаткової суми. Крім того, частково задовольняючи позовні вимоги, суд незрозуміло з яких підстав стягнув судові витрати та витрати на правову допомогу з обох відповідачів солідарно.

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися,повідомлені належним чином. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»( далі ТДВ СТДВ «Глобус») подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності,зазначив ,що апеляційну скаргу підтримує з підстав наведених в ній.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 18 грудня 2014 року приблизно о 09 год. 30 хв. на 3 км. автодороги Київ-Бишів поблизу с. Софіївська-Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на момент дорожньо- транспортної пригоди, була застрахована відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія № АС/6646261 від 30 грудня 2013 року у ТДВ СТДВ «Глобус» з лімітом відповідальності 50 000 грн., при франшизі 510 грн.

Позивач звернувся до ТДВ СТДВ «Глобус» із заявою про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження №747-1/14 від 16.02.2015 року вартітсть завданого позивачу матеріального збитку складає 62 774,42 грн.

ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 35 713,37 грн.

У виплаті решти визначених за експертним висновком коштів ТДВ СТДВ «Глобус» відмовило.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

У даному випадку позивач звернувся з позовом до страхової компанії ТДВ СТДВ «Глобус» та особи, винної у ДТП, оскільки страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, виплатила йому страхове відшкодування лише у розмірі 35 713.37 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягнувши з відповідачів різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням, суд виходив з того,що страхова компанія має відшкодувати збитки у межах ліміту - 50 000 грн. за мінусом франшизи 510 грн.,тобто у розмірі 13 776 грн. 63 коп.,з урахуванням вже виплаченої суми - 35 713.37 грн., а решту 13 284 грн. 42 коп., що не покривається страховим відшкодуванням та франшизу 510 грн. слід стягнути з власника автомобіля, водій якого спричинив ДТП.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

На підтвердження розміру заподіяної пошкодженням автомобіля шкоди позивач посилався на висновок додаткового експертного автотоварознавчого дослідження № 747-1/14 від 16.02.2015 року. Будь-яких доказів на його спростування відповідач не подав.

А відтак, з врахуванням положень ст. ст. 57, 60, 64 ЦПК України, при визначенні розміру заподіяної шкоди суд міг використовувати цей письмовий доказ й доводи апеляційної скарги щодо неправильного обрахування судом розміру матеріальної шкоди є безпідставними.

Колегія суддів вважає неспроможним і твердження апелянта про неналежну оцінку судом першої інстанції усіх доказів по справі, оскільки оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Разом із цим колегія суддів вважає такими що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду стосовно покладення на відповідачів відшкодування судових витрат у солідарному порядку.

Рішення суду в цій частині підлягає зміні з урахуванням положень ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України щодо присудження судових витрат позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог із стягненням з відповідачів на користь позивача витрат по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку в сумі 1 300 грн. 00 коп.,витрат за вчинення нотаріальних дій в сумі 263 грн. 00 коп.,витрат на правову допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.,суму сплаченого судового збору в розмірі 600 грн. 61 коп., в рівних частках з огляду на те,що розмір стягнутих з обох відповідачів на користь позивача грошовий коштів є майже рівним (13 776 грн. 63 коп. та 13 284 грн. 42 коп.)

В інший частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 08 грудня 2016 року в частині визначення способу відшкодування судових витрат змінити. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку в сумі 1 300 грн. 00 коп.,витрати за вчинення нотаріальних дій в сумі 263 грн. 00 коп.,витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.,суму сплаченого судового збору в розмірі 600 грн. 61 коп. , в рівних частках.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/20465/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7250/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.