Справа № 148/547/17 Провадження № 22-ц/772/2394/2017Головуючий в суді першої інстанції Штифурко Л. А.
Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Сала Т.Б., Зайцева А.Ю.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіального сервісного центру 0544 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Залізничний відділ поліції ГУНП України у Львівській області, про зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в Тульчинський районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що в травні 2011 року ОСОБА_2 придбав автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, 2000 року випуску, який 27 травня 2011 року зареєстрував у встановленому законом порядку в Тульчинському ВРЕР УДАІ ГУМВС у Вінницькій області та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

В січні 2017 року, маючи намір розпорядитися належним йому транспортним засобом та звернувшись до Територіального сервісного центру 0544, ОСОБА_2 дізнався про наявність заборони на проведення реєстраційних операцій щодо даного транспортного засобу, накладеної 23 травня 2011 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. в ході проведення досудового слідства у кримінальній справі № 181-0311, порушеній відносно службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1, 3 ст. 358 КК України за фактом підроблення невстановленими особами офіційних документів та їх використання.

Також позивачеві відомо, що 20 лютого 2012 року під час досудового слідства у кримінальній справі № 181-0311 Залізничним ВП ГУНП України у Львівській області порушено кримінальну справу №181-0062, відомості про яку внесено в ЄРДР 28 травня 2013 року №0001639, по якій на сьогодні триває досудове слідство.

Позивач вважає накладену заборону на належний йому транспортний засіб протиправною та такою, що порушує його право власності, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду та просить зняти арешт з майна, скасувавши накладене обмеження на проведення реєстраційних операцій з вищевказаним транспортним засобом.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року в позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку як незаконне та просила суд скасувати дане рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги були дотримані в повному обсязі.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступного.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого Тульчинським ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області 27 травня 2011 року, встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, 2000 року випуску (а.с. 61).

Згідно копії постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року на вищевказаний транспортний засіб накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) до вирішення питання у справі. Дана постанова винесена у кримінальній справі №181-0311, порушеній щодо службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст.365 КК України, та за фактом підроблення документів і використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених частинами 1, 3 ст. 358 КК України (а.с. 63, 65).

З копії листа прокуратури Львівської області від 21 лютого 2017 року №0613-2751-10, адресованого позивачу, вбачається, що 20 лютого 2012 року, під час досудового слідства у вказаній справі порушено кримінальну справу №181-0062 (кримінальне провадження №0001639, внесене до ЄРДР 28 травня 2013 року) за ч. 4 ст. 190, частинами 1, 3 ст. 358 КК України, досудове розслідування у котрому, на даний час, здійснюється Залізничним ВП ГУНП України у Лвівській області. Водночас позивачу розяснено, що по питаннях зняття заборони на проведення реєстраційних операцій із транспортним засобом, йому потрібно звертатись до Залізничного ВП ГУНП України у Лвівській області або до суду (а.с. 64).

Відмовляючи у задоволенні позову суд, обґрунтовано виходив з того, що фактично постановою слідчого від 23.05.2011 року у кримінальній справі накладено не арешт на належний позивачеві транспортний засіб, а лише заборону на проведення реєстраційних операцій, тобто протягом усього часу позивач міг вільно володіти, користуватись транспортним засобом лише з обмеженням права його реєстрації, перереєстрації. Однак, такі обмеження не визнані у передбаченому законом порядку незаконними чи протиправними.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 15 травня 2013 року, оскільки в ній говориться про звільнення майна з-під арешту, а не накладення заборони на проведення реєстраційних операцій, як у вказаній цивільній справі.

Судом першої інстанції вірно було застосовано роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до якого позивачеві необхідно було звернутись з клопотанням про скасування вжитих обмежень або до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області або до суду, яким розглянута кримінальна справа, про що йому роз'яснено у листі прокуратури Львівської області від 21.02.2017 року.

Крім того, судом вірно зазначено, що Територіальний сервісний центр 0544 є неналежним відповідачем у справі, оскільки порушене право позивач пов'язує із незаконністю дій посадової особи у кримінальному провадженні та жодним чином не із діями відповідача.

Отже, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, як безпідставні - відхилити, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук