КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/965/17
Провадження № 2/488/1009/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09.06.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючої - судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, з посиланням на те, що у 2002 році вона придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку в м. Миколаєві по пров. 3 Липовому, 26, загальною площею 1200 кв.м.. Позивачка зазначила, що вона передала відповідачу грошові кошти за земельну ділянку, а останній подав заяву на імя міського голови м. Миколаєва, відповідно до якої просив надати дозвіл на оформлення земельної ділянки на імя позивачки. Однак позивачка не має можливості належним чином оформити правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, оскільки у відповідача на момент написання заяви про відмову від земельної ділянки на користь позивачки був державний акт на право власності на землю, тому вона була вимушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду письмову заяву, просила розглядати справу у її відсутність.

В судове засідання відповідач не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення про виклик до суду.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за усною домовленістю між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, остання в 2002 році придбала у відповідача земельну ділянку в м. Миколаєві по провулку 3 Липовому, 26, загальною площею 1200 кв.м., яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю, який було видано Жовтневою радою від 04.01.1993 р., на підставі рішення 16 сесії 21 скликання Жовтневої районної ради від 20.11.1992 року № 14.

З 2002 року по теперішній час ОСОБА_2 продовжує користуватися земельною ділянкою по провулку 3 Липовому, 26 в м. Миколаєві. ОСОБА_3 жодного разу не цікавився земельною ділянкою, претензій не пред'являв.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України соба, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Враховуючи положення ст.ст. 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Так, позивачка з 2002 року, тобто, з врахуванням трьох років до набрання чинності Цивільним кодексом України, більше десяти років відкрито і безперервно користується земельною ділянкою в м. Миколаєві по пров. 3 Липовому, 26, загальною площею 1200 кв.м., якою добросовісно заволоділа. ОСОБА_3 земельною ділянкою не цікавиться, жодних заперечень щодо позову суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Миколаїв, провулок 3 Липовий, 26, загальною площею 0,10 га.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.М. Лазарева