Справа № 342/594/17
Провадження № 2/342/467/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника служби у справах дітей ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві позивачка зазначила, що 4 серпня 2016 року рішенням Городенківського районного суду розірвано шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилося четверо дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу, троє дітей проживають з позивачкою в с. Росохач, а найстарший син ОСОБА_6 проживає з батьком в с. Рогиня. За час окремого проживання відповідач зовсім не приймає участі в матеріальному утриманні дітей. Матеріальні витрати щороку збільшуються, доходів позивачки на самостійне фінансове забезпечення трьох дітей не вистачає. Відповідач інших аліментних зобовязань не має, він фізично здоровий, працює різноробочим, виконує роботи по найму в людей та отримує заробіток, який позивачці не відомий. Позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання їх дітей без погіршення свого матеріального стану.

В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позов у частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 не підтримала, оскільки дочка в даний час проживає біля батька та перебуває на його утриманні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживають біля нього та перебувають на його утриманні. Відповідач на даний час хворіє та не має можливості працювати і сплачувати аліменти. Він постійно знаходиться на обліку в психоневрологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ і потребує лікування. Пенсійного забезпечення не має. Тому посилання позивачка на те, що він має сталий заробіток є безпідставним. Відповідач ніякою роботою не забезпечений і сталої заробітної плати не отримує.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка дочку сторін ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Від шлюбу в сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис № 6 від 26.03.2000 р., що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії 1-НМ № 153472, виданого 04.09.2002р. Городенка РАГС, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 4 від 11 лютого 2002 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 139871, виданого 11.02.2002 р. Острівецькою сільською радою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 10 від 13 серпня 2004 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 216865, виданого 13.08.2004 р. виконкомом Росохацької сільської ради та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 15 від 21.11.2008р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 116446, виданого 21.11.2008 р. виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно копії рішення Городенківського районого суду Івано-Франківської області від 04.08.2016 року по справі № 342/661/16-ц (провадження № 2/342/492/2016), яке набрало законної сили 15.08.2016 р., розірвано шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кузьмич) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований 08.06.1999 року, актовий запис № 5; неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з матірю.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питан/ь щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Отже, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_7 сторін проживають разом з відповідачем в с. Рогиня, а сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з позивачкою в с. Росохач. Відповідач коштів на утримання синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, дочка сторін, ствердила, що дійсно вона із старшим братом ОСОБА_10 проживають біля тата в с. Рогиня, а два молодші брати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживають з мамою в Росохач. Проживаючи біля тата, вони з братом ОСОБА_10 перебувають на його утриманні. До тата вона перейшла проживати після закінчення 9 класу літом 2017 року.

Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку.

При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, та позицію відповідача про невизнання позову, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання двох дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 16.06.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11,27,31, 60,61, 88, 209, 214-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання двох дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнення аліментів розпочати з 16.06.2017 р. і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, до державного бюджету судовий збір в розмірі 640 грн. (стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.