Справа № 161/5506/17
Провадження № 2/161/2243/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Бортнюку А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обгрунтування вказавши, що 17.01.2017 року о 13.20 заходячи у відділення ПАТ «Ощадбанк» № 40, яке розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 11, послизнувся на сходах ганку вищевказаного відділення і вплав на спину. Це відбулося внаслідок того, що ганок побудований з полірованих гранітних плит та не має захисту від ковзання. Внаслідок падіння він тривалий час не міг самостійно підвестися на ноги, громадяни викликали йому «швидку медичну допомогу», яка надала йому допомогу на місці, а потім доставила у травматологічне відділення КЗ «Луцька міська клінічна лікарня», де йому було встановлено діагноз «Забій поперекового відділу хребта, лівої половини задньої поверхні грудної клітки, поперекової ділянки, ситуаційна артеріальна гіпертензія». В період з 17.01.2017 року по 27.01.2017 року він знаходився на лікарняному. Для лікування він витратив 370,94 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками з аптеки. Спричинення йому травми повязано з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків із забезпечення належного стану та конструкції ганку відділення № 40, а саме: побудова ганку з полірованих плит, що не мали захисту від ковзання та невідповідності ганку вимогам ДБН В.1.2-9.2008 «Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації». Також внаслідок падіння зазнала пошкоджень його наплічна сумка, яка стала не придатною для подальшої експлуатації. Згідно експертного висновку розмір матеріальної шкоди від пошкодження сумки становить 168 грн. За проведення товарознавчої експертизи ним сплачено 180 грн. Крім того, вказана подія завдала йому не лише фізичних, але й моральних страждань. Переносити травму йому було важко, оскільки він не міг нормально пересуватися по квартирі, вийти на вулицю, з вини відповідача він відчував сильний біль, стан його здоров»я погіршився. Він був змушений витрачати свій час для ходіння по лікарнях і витрачати гроші для відновлення свого здоров»я. Звичайний хід його життя було порушено, погіршився стан його психічного здоров»я, оскільки він переніс стрес. Вважає, що фактичний розмір заподіяної йому моральної шкоди має бути визначений за методикою професора ОСОБА_3 «Методика встановлення заподіяної моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань». Відповідно до вказаної методики спричинена йому моральна шкода становить 28800 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 718,94 грн., на відшкодування моральної шкоди 28800 грн., а також понесені ним судові витрати по сплату судового збору.

В судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що ПАТ «Державний Ощадний банк України» не є власником приміщення розташованого за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 11, вказане приміщення орендоване ним у ТзОВ «Полісся ОТП» ЛТД. Вважає, що саме ТзОВ «ПоліссяОТП» ЛТД має відповідати за невідповідність конструкції ганку нормам ДБН. Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що його падіння сталося саме на ганку ТВБВ 10002/040 по проспекту Волі, 11 в м. Луцьку і що шкода позивачу була заподіяна саме внаслідок такого падіння. Просить у задоволенні позову відмовити за необгрунованістю.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відділення № 10002/040 ПАТ «Державний ощадний банк України», розташоване за адресою: м. Луцьк, проспект Волі, 11.

Вказаним приміщенням ПАТ «Державний ощадний банк України» користується на підставі договору суборенди нежитлового приміщення № 1-2-435/010-16 від 01.11.2016 року, укладеного з ФОП ОСОБА_4, згідно п. 1.3 якого приміщення, що суборендується належить ТзОВ «Полісся ОТП» ЛТД (а.с. 29-32).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 17.01.2017 року близько 13.00 прийшов у відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, проспект Волі, 11. Він зайшов на ганок вищевказаного відділення і відчув, що на ганку дуже слизько, щоб не впасти він схопився за ручку на вхідних дверях. В цей час він почув позаду себе звук падіння. Він обернувся і побачив позивача, який лежав на плиті ганку на спині. Він (свідок) відразу запитав у позивача, що з ним сталося, той відповів, що він послизнувся та впав. В цей час до них підійшли ще люди. Піднімати позивача на ноги вони не стали, оскільки він скаржився на сильний біль у спині та головний біль. Хтось з перехожих викликав «швидку допомогу». Він (ОСОБА_5С.) зайшов у приміщення банку та покликав завідуючу. З приміщення банку виходила молода жінка, але вони нічого не зробила, тільки подивилася на позивача. Після його приїхала «швидка допомога», працівники якої підняли позивача на нього. Після цього він (свідок) зайшов у своїх справах у приміщення банку. Коли він вийшов з приміщення, позивача і «швидкої» вже не було. До цієї події з позивачем він знайомий не був.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні пояснила, що працювала керуючою відділенням № ТВБВ 10002/040 ПАТ «Державний ощадний банк України» в період з лютого 2014 року по березень 2017 року. Вказане відділення знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 11. В січні 2017 року, точніше вона не памятає, в період коли вона знаходилася на робочому місці, хтось з відвідувачів покликав її на вулицю, бо якийсь чоловік впав біля відділення. Вона вийшла на вулицю і побачила, що біля відділення лежить на чоловік. Вона запитала його чим вона може допомоги, проте останній висловлювався на її адресу нецензурно і вона повернулася в приміщення банку. Чи був це саме позивач вона не памятає. Інших аналогічних випадків за час її роботи на вказаній посаді не було.

З довідки № 16/1.13 від 27.02.2017 року КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицина катастроф» (а.с. 6), вбачається, що ОСОБА_1 була надана екстрена медична допомога бригадою Луцького міського відділення ЕМД № 1, 17.01.2017 року о 13.30 за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 11 (філія Ощадбанку). Діагноз «Забій поперекового відділу хребта, лівої половини задньої поверхні грудної клітки, поперекової ділянки. Ситуаційна артеріальна гіпертензія». Пацієнт доставлений в травмпункт міської клінічної лікарні.

З довідки № 589 КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» (а.с. 5) слідує, що ОСОБА_1 при поступленні скаржився на болі в спині, грудній клітині. Згідно анамнезу травмовано 17.01.2017 р. в 13.10 впав на проспекті ОСОБА_4, 11 (ганок «Ощадбанку»). Було встановлено діагноз «Забій грудної клітини зліва».

Як слідує з листка непрацездатності, виданого ОСОБА_1 КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» він знаходився на амбулаторному лікування з діагнозом «Забій грудної клітини зліва та поперекової ділянки» у період з 17.01.2017 року по 27.01.2017 року (а.с. 10-11).

Таким чином, суд вважає встановленим, що 17.01.2017 року о 13.20 позивач ОСОБА_1 заходячи у відділення ПАТ «Ощадбанк» № 40, яке розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 11 послизнувся та впав на ганку вищевказаного відділення і отримав травму.

Згідно із ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно з ч.1 цієї статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…

На обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що падіння на ганку приміщення відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» відбулося саме внаслідок недотримання відповідачем основних вимог до будівель і споруд та безпеки експлуатації, які встановлені чинним законодавством, а саме ДБН В.1.2-9.2008 (а.с. 40-52).

Так, Розділом 4 ДБН В.1.2-9.2008 «Основна вимога «Безпека експлуатації» встановлено, що вимога щодо експлуатаційної безпеки визначає аспекти будівельних обєктів, які повязані з ризиком тілесних ушкоджень, що виникають у людей на будівельному обєкті або поряд з ним, з будь-якої причини. Основана вимога безпеки експлуатації стосується трьох груп ризиків: 1) ковзання, падіння удари; 2) опіки електроудари, вибух; 3) нещасні випадки як наслідок руху транспортного засобу.

Перша група ризиків стосується перешкод через: ковзання і удари, обумовлені, наприклад, падінням, спотиканням чи ковзанням користувачів будівельних обєктів… (п. 4.5).

Згідно додатку А до ДБН В.1.2-9.2008 (а.с. 47-зворот) для запобігання нещасних випадків через падіння після ковзання має бути забезпечено уникненням слизькості підлоги/тротуару стосовно взуття та босої ноги шляхом покриття підлоги чи тротуару

У відповідності до вказаних вище ДБН на сходах (ганку), де пересувається велика кількість людей, ширина проступи повинна бути близько 25 см.

Представником відповідача суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що вищевказані вимоги законодавства були відповідачем дотримані та забезпечені.

Доводи представника відповідача про те, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не може відповідати за шкоду, завдану позивачу внаслідок його падіння, оскільки відповідач не є власником приміщення, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так п. 8.1.3 договору суборенди нежитлового приміщення № 1-2-435/010-16 від 01.11.2016 року визначено, що суборендар зобовязаний відповідати та нести повну відповідальність за утримання суборендованого приміщення в порядку, передбаченому технічними, санітарно-гігієнічними, протипожежними та іншими вимогами.

Тобто, ПАТ «Державний ощадний банк України» має нести повну відповідальність за дотримання державних будівельних норм.

Частина 2 ст.23 ЦК, говорить про те, що моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою відносно її самої, членів сімї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі і гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд вважає доведеним, що дії відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» у даному випадку були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу було завдано моральну шкоду, між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача та наслідками в вигляді завдання моральної шкоди, яка виразилася у перенесенні фізичного болю, моральних стражданнях у звязку з цим є причинно-слідчий звязок.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня та характеру завданих позивачу тілесних ушкоджень, ступеня та характеру перенесених позивачем моральних страждань, що були викликані перенесенням ним фізичного болю, тривалим знаходженням позивача на лікуванні,, порушенням звичного способу життя.

Проте, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявленої позивачем є завищеним, у ході судового розгляду ОСОБА_1 у заявленому ним розмірі не доведений і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Посилання позивача на те, що моральна шкода, має бути визначена йому відповідно до методики професора ОСОБА_3 «Методика встановлення заподіяної моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань» суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2008 року № 595 та рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України від 03.03.2010 року «Методика встановлення заподіяної моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань» внесена до Реєстру методик проведення судових експертиз, реєстраційний код 14.1.04.

Тобто вказана методика розроблена для проведення судових експертиз.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи не заявлялося, компенсація спричинених страждань зроблена ним самостійно, за власним розумінням, при цьому позивач не є експертом у галузі психології, а тому розрахунки позивача проведенні за вказаною методикою не можуть бути прийняті судом до уваги.

За положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Обгрунтовуючи свої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди позивач зазначив, що така шкода складається з: витрат на ліки в сумі 370,94 грн., вартості пошкодженої сумки 168 грн. та вартості проведення експертного висновку 180 грн., а всього 718, 94 грн.

Суд не приймає до уваги, надані позивачем фіскальні чеки на придбання ліків (а.с. 7), оскільки позивачем не дано належних доказів того, що лікарем йому було призначено саме ці лікарські препарати. Крім того, з вказаних фіскальних чеків вбачається, що більшість лікарських препаратів була придбана позивачем після закінчення амбулаторного лікування (27.01.2017 року) 28.01.2017 року, 11.02.2017 року та 02.03.2017 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на придбання ліків задоволенню не підлягають.

З експертного висновку № В-198 від 06.02.2017 року (а.с. 9) вбачається, що вартість наданої на дослідження чоловічої сумки з врахуванням зносу та наявних недоліків становить 168 грн. Виявлені дефекти (деформація первісної форми, потертість та порушення структури поверхні виробу) є дефектами невиробничого характеру, які виникли внаслідок механічного пошкодження в процесі експлуатації. Порушення цілісності зєднуючого шва на боковому відділенні, є дефектом, який виник внаслідок фізичного навантаження, що призвело до порушення міцності шва. Подальше використання товару відповідно до його цільового призначення не можливе без проведення відповідного ремонту, що є технічно неможливим та економічно недоцільним.

Проте, ані з даного висновку експертизи, ані з інших доказів наданих позивачем, не вбачається, що належна позивачу сумка була пошкоджена саме внаслідок його падіння 17.01.2017 року.

За таких обставин суд, вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі0 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7