Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1392/17
Провадження №: 2/332/721/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання

неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимоги якого були уточнені. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1зазначила, що вона з 28 квітня 2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2017 року. Від спільного життя з відповідачем вони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з ними, але знаходиться лише на її утриманні. Близько двох років тому, після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не в повному обсязі надає допомогу на утримання дитини, яка постійно потребує харчування, придбання предметів одягу, ліків та інших речей, необхідних для її розвитку. При цьому матеріальна допомога на задоволення потреб дочки цілком залежить від настрою відповідача, є несистематичною, непостійною та непередбачуваною, вчиняється ним на власний розсуд і надається через її постійне приниження і образи з його боку. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працює у ТОВ «Видавничий будинок «Кераміст» та має постійний дохід у вигляді заробітної плати, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам не провадиться. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дитини, яка хворіє та потребує значних витрат на особливі продукти харчування, ліки та оздоровлення, вона вимушена звернутись до суду з вище вказаним позовом тапросить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання малолітньоїдочки, з урахуванням уточнених позовних вимог, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу(заробітку) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час ситуація щодо утримання дитини зі сторони відповідача змінилася та він став у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання їх дочки, повністю оплатив її лікування, а тому у неї немає підставі стверджувати, що відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню дитини. Просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, з урахуванням уточнених нею позовних вимог, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу(заробітку) щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу(заробітку) щомісяця визнав та суду пояснив, що він не відмовляється від утримання своєї дочки, яку дуже любить, та приймає участь у її вихованні. Його доход складається із заробітної плати. Стан його здоров»я не є дуже задовільним, оскільки він має хронічну хворобу та потребує постійного лікування. Інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або утриманців він не має, аліменти нікому не сплачує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, який був розірваний на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.05.2017р..Рішення суду набрало законної сили 16.05.2017року(а.с17).

Згідно свідоцтву про народження серії 1-ЖС № 085552 встановлено, що сторони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений відповідач ОСОБА_2, матірю зазначена позивач ОСОБА_1Б.(а.с.10).

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, положеннями даної норми передбачений саме обовязок, а не право батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття. Таким чином, за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторонами в судовому засіданні визнана та обставина, що малолітня дитина на даний час проживає разом з ними, оскільки вони проживають в одному жилому приміщенні. Але, враховуючи, що сторони протягом тривалого часу спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет та дитина перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1, у останній виникло право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

З довідки ТОВ «Видавничий будинок «Кераміст» від 23.05.2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює оператором друкарського обладнання та його загальна сума отриманого доходу за останні 6-ть місяців складає 45432,57грн.. Отже, середньомісячний доход відповідача складає 7572,09грн.(а.с.21). Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має регулярний та стабільний доход у вигляді щомісячної заробітної плати, а тому розмір аліментів може бути присуджений судом у частці від його доходу, як про те просить позивач.

Положеннями ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено, що відповідач аліменти більш нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований та має постійний щомісячний доход. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище як його, так і дитини, а також як його стан здоровя, так і стан здоров'я дитини, що підтверджено медичними документами, долученими до справи. Крім того, суд враховує відсутність у відповідача інших утриманців і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку/доходу/ щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд також враховує, що відповідач є особою працездатного віку, та виходить з того, що відповідно до вимог ст. 180 СК України передбачено саме обвязок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 640,00грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 180, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,209,212,213-215,218, п.1ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 Борисівнизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України на користь ОСОБА_1 Борисівниаліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 Віталійовичасудовий збір на користь держави у розмірі 640,00грн..

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Андрюшина Л.А.