АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/223/17 Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/698/17 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря ОСОБА_1

та сторін - позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром про стягнення індексації по не проіндексованій заробітній платі, поновлення на роботі та стягнення санкцій за несвоєчасно виплачені доходи,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся в Бучацький районний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром про стягнення індексації по не проіндексованій заробітній платі, поновлення на роботі та стягнення санкцій за несвоєчасно виплачені доходи .

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що від 20 березня 2013 до 13 травня 2016 року року він працював на посаді радника з економічних питань у ОСОБА_3 «Бучачагрохлібпром». Вказав, що наказом товариства №300 від 11 травня 2016 року його переведено на посаду бухгалтера на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника, та він відмовився, оскільки в наказі не було зазначено прізвища бухгалтера. Після цього, наказом №315 від 16 травня 2016 року його було звільнено у зв'язку з скороченням. Своє звільнення вважає незаконним та безпідставним, оскільки вказує, що ніякого скорочення витрат на утримання апарату управління не було, а навпаки збільшилися витрати та чисельність кадрів. На його думку, при звільненні він мав переважне право на залишення на роботі, з врахуванням його рівня кваліфікації. У зв'язку з цим, просив суд поновити його на посаді економічного радника з 17 травня 2016 року, провести індексацію його доходів за період з березня 2013 року по травень 2016 року та нарахувати йому 1141,30 грн. суми індексації 502.43 грн. втрати доходу із-за несвоєчасності його виплати (після утримання податків 1323,20 грн.) та 105656,25 грн. санкцій пов'язаних з невиплатою сум індексації станом на 01 лютого 2017 року, всього 106979,45 грн. та виплатити її у терміни передбачені законодавством, зобов'язати відповідача провести йому компенсацію за вимушений прогулу в сумі 36256,77 грн. (зменшено на утримані податки) та провести індексацію невиплаченого доходу із за вимушеного прогулу і нарахування штрафних санкцій, пов'язаних з цим в сумі 34800,73 грн.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром про стягнення індексації по не проіндексованій заробітній платі, поновлення на роботі та стягнення санкцій за несвоєчасно виплачені доходи відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не було досліджено всіх доказів по справі та невірно трактовані норми чинного законодавства. ОСОБА_2 вказує, що судом не було враховано , що на момент його звільнення, у ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром були наявні інші вакантні посади, однак їх йому запропоновано не було. Також, ОСОБА_2 посилається на те, що судом не було взято до уваги, що відповідно до ч.2 ст.233 КзпП строк звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати необмежений .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з мотивів викладених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити?, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_3 «Бучачагрохлібпром»№130 від 03 березня 2016 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників» скорочено одну штатну одиницю, а саме посаду економічного радника і виведено її із штатного розпису підприємства.

03 березня 2016 року ОСОБА_2 ознайомлено з наказом №130 від 03 березня 2016р. та попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП.

03 березня 2016 року повідомлено Бучацький районний центр зайнятості про можливе вивільнення працівників та подано інформацію про заплановане звільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме скорочення посади економічного радника.

Листом від 09 березня 2016 року за №1004 голові профспілкового комітету ОСОБА_3 «Бучачагрохлібпром» направлено подання для надання згоди на розірвання трудового договору з економічним радником ОСОБА_2 за п.1 ст.40 КЗпП.

Згідно наказу по підприємству від 11 травня 2016 року №300 ОСОБА_2 з посади економічного радника переведено на посаду бухгалтера (на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника) за його згодою, однак 13 травня 2016 року ОСОБА_2 відмовився від даного переведення та просив звільнити його з посади радника з економічних питань на підставі скорочення посади та видати йому трудову книжку.

Наказом ОСОБА_3 «Бучачагрохлібпром» №315 від 16 травня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв'язку із змінами до штатного розпису та скороченням штату працівників, виплачено компенсацію за невикористану відпустку і одноразову вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку.

Згідно довідки ОСОБА_3 «Бучачагрохлібпром» від 06 березня 2017 року протягом березня-червня 2016 року витрати на утримання апарату управління товариства не збільшувалися, нові посади згідно штатного розпису не вводилися.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною ч.2 ст.40 цього Кодексу передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був звільнений 16 травня 2016 року наказом № 315 у зв'язку із змінами до штатного розпису та скорочення штату працівників.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилається на те, що після скорочення посади економічного радника, йому запропонували посаду бухгалтера на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника, а тому оскільки він не хотів бути на декретному місці, просив його звільнити. Апелянт вказує, що на час його звільнення існували інші вакантні місця для його переведення, однак йому їх не запропонували.

Згідно положень частини першої та третьої статті 49-2 КзпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі. Організації.

Виходячи з вимог ст. 49-2 КзпП України одночасно з попередження про вивільнення конкретного працівника протягом двох місяців роботодавець повинен запропонувати йому всі наявні за відповідною кваліфікацією вакантні посади.

З матеріалів справи, зокрема із штатного розпису ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром на 2016 рік вбачається, що на час звільнення позивача з роботи , в товаристві були наявними посади: візувальник три посади з посадовим окладом 2400 грн., агроном з посади з посадовим окладом 4000-4500 грн., майстра насіннєвого заводу з посадовим окладом- 4000 грн., комірник з посадовим окладом 3600 грн.,вагар з посадовим окладом 3000 грн.

Представник ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром не заперечив, що вакантні посади позивачу не пропонувалися.

Доводи представника відповідача, що позивач погодився на звільнення з роботи з підстав скорочення чисельності або штату працівників, подавши відповідну заяву, не можна вважати обґрунтованими , оскільки відповідачем не було дотримано законодавства, а саме порядку та процедури звільнення з роботи на підставі п.1 ст.40 КзпП України.

За наявності вакантних посад в товаристві, жодна з яких не була запропонована позивачу, позовні вимоги щодо поновлення на роботі були підставними.

Відповідно до ст.233 КзпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

ОСОБА_2 про своє звільнення ознайомлений 16 травня 2016 року. про що свідчить його підпис.(а.с.31)

З даним позовом, в частині незаконного звільнення та поновлення на роботі, позивач звернувся до суду в лютому 2017 року, а тому колегія суддів вважає, що ним пропущено місячний строк звернення до суду, оскільки саме 16 травня 2016 року при підписанні наказу про звільнення ОСОБА_2 дізнався про порушення своїх прав. Таким чином, в частині позовних вимог, щодо поновлення на роботі, слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Відносно заявлених позовних вимог в частині індексації заробітної плати, то відповідно до статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (норма статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром з 20 березня 2013 року по 13 травня 2016 року.

Як вбачається із розрахункових відомостей по заробітні платі ОСОБА_2 за 2013- 2016р.р. індексація його заробітної плати ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром не проводилася.

Згідно розрахунку індексації заробітної плати ОСОБА_2 вбачається, що за період з березня 2013 року по травень 2016 року індексація заробітної плати повинна була становити 1141 грн.30коп., 502 грн.43 коп. втрати доходу із-за несвоєчасності його виплати .

Колегія суддів, вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом, щодо порушення його права на індексацію при нарахуванні заробітної плати. При цьому, відповідно до ст. 233 КзПП у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком, то враховуючи, що оскільки індексація є складовою заробітної плати то строк звернення, щодо її стягнення не застосовується, а тому в користь ОСОБА_2 слід стягнути 1643 грн. індексації заробітної плати.

Щодо посилання позивача на застосування штрафних санкцій до підприємства, то суд вважає їх без підставними, оскільки при звільненні виплата належних сум при звільненні ОСОБА_2 було виплачено по фактичному розрахунку у строки без затримки, як це передбачено ст. 116 КзпП .

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день у звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з'ясував усі обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування та ухваленні нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення індексації заробітної плати підлягають до задоволення, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому , з ОСОБА_3 Бучачагрохлібпром в користь держави слід стягнути 704 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року в частині стягнення індексації по не проіндексованій заробітній платі скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром в користь ОСОБА_2 індексацію заробітної плати у розмірі 1643 (одна тисяча шістсот сорок три гривні) грн.73 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром в користь держави 704 грн. судового збору.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5