Справа № 603/262/17
Провадження №2/603/120/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі Сандалюку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.05.2013 року померла його мама ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку загальною площею 1,95 га, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №015544. Вказане майно ОСОБА_4 заповіла позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які 21.04.2017 року уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого останні домовились (без виплати грошової компенсації) про те, що ОСОБА_3 на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 0,9313 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області, а ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 0,4379 га, та земельна ділянка площею 0,5749 га, які розташовані на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області. У зв»язку із втратою правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З приводу втрати державних актів позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, а саме на земельні ділянки площею 0,4379 га, та 0,5749 га, розташовані на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 міськарада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Залучена до участі у справі у порядку ст. 33 ЦПК України співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №479417 від 18.04.1989 року батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №015544 від 11.09.2003 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка загальною площею 1,95 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею, 0,93 га, земельна ділянка площею 0,58 га, земельна ділянка площею 0,44 га.

Як убачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017, №НВ-017, сформованих 06.02.2017 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належали: земельна ділянка площею 0,5749 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0378, згідно державного акту серії ТР №015544,земельна ділянка площею 0,4379 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0755, згідно державного акту серії ТР №015544.

Вказаний державний акт на право власності на землю серії ТР №015544 від 11.09.2003 року на час розгляду справи втрачений, про що в ОСОБА_2 районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1564) розміщено оголошення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №153321 від 08.05.2013 року ОСОБА_4 померла 05.05.2013 року в м.Монастириська Тернопільської області.

Судом встановлено, що у написанні прізвища спадкодавця існують розбіжності, а саме у свідоцтві про народження позивача спадкодавець зазначена як «Артем Ганна Петрівна», а у державному акті на право приватної власності на землю серії №015544 та у свідоцтві про смерть «Артим Ганна Петрівна».

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку загальною площею 1,95 га, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,5749 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0378, згідно державного акту серії ТР №015544,земельна ділянка площею 0,4379 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0755, згідно державного акту серії ТР №015544.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_4 належну їй на підставі державного акту серії ТР №012244 земельну ділянку площею 1,95 га, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, у рівних долях кожному заповіла позивачу ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що 22.12.2004 року складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_7

21.04.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого останні домовились (без виплати грошової компенсації) про те, що ОСОБА_3 на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 0,9313 га, розташована на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області, а ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 0,4379 га, та земельна ділянка площею 0,5749 га, які розташовані на території ОСОБА_2 міської ради Монастириського району Тернопільської області.

Зі змісту інформаційного листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори №337/01-16 від 26.05.2017 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру після смерті ОСОБА_4, померлої 05.05.2013 року, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (лист ОСОБА_2 державної нотаріальної контори №76/01-16 від 31.01.2017 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,5749 га, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0378, згідно державного акту серії ТР №015544;

- земельну ділянку площею 0,4379 га, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0755, згідно державного акту серії ТР №015544.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8