Справа № 2/2218/939/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в приміщенні суду у м. Хмельницькому справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця по справі № 2/2218/1185/2012 за позовом СПД - фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

встановив:

03 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, зазначивши заінтересованими особами: ОСОБА_3, ОСОБА_2, Деражнянський районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, із скаргою на дії державного виконавця по цивільній справі № 2/2218/1185/2012, в якій просить суд поновити строк на оскарження та скасувати постанову Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про повернення виконавчого листа № 2/2218/1185/2012, виданого Хмельницьким міськрайонним судом на виконання рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та зобовязати працівників Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області здійснити усі передбачені законом заходи для виконання виконавчого листа № 2/2218/1185/2012. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Деражнянського районного відділу ДВС перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом виконання рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Вказує, що про факт відкриття провадження та його закінчення державний виконавець його не повідомляв, і лише 01.03.2017 року із відповіді ГТУЮ у Хмельницькій області скаржнику стало відомо, що виконавче провадження закінчено у звязку із відсутністю майна у боржника.

Скаржник в судове засідання не зявився, зазначив у скарзі, що просить розгляд справи провести без його участі.

Старший державний виконавець Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд скарги без його участі, вказавши, що виконавчі дії проведено в повному обсязі відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про дату, місце та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 26.07.2012 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного судом Хмельницької області позов СПД-фізичної особи ОСОБА_1 задоволено та стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 90226 грн., ОСОБА_3 90226 грн., а всього 180 452 грн. про стягнення коштів.

27.11.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчі листи на виконання заочного рішення суду від 26.07.2012 року. Однак, у виконавчих листах було допущено описку, яка була виправлена ухвалою Хмельницького міськрайонного судом Хмельницької області від 15.07.2013 року.

01.10.2014 року ОСОБА_1 поновлено пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по цивільній справі за позовом СПД-фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на підставі рішення від 26.07.2012 року.

09.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області із заявою про оголошення розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_3

16.06.2016 року старшим державним виконавцем Деражнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2/2218/1185/2012, виданого 12.05.2014 року, про стягнення з ОСОБА_3 боргу.

Як вбачається із копії виконавчого провадження № 515/4 (номер за ЄДРВП 51427512) державним виконавцем в межах виконавчого провадження отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, - відомості відсутні.

Відповідно до відповіді ПФУ на запит від 22.11.2016 року про осіб-боржників, які отримують пенсії згідно параметру запиту «Матвійцев Олександр Сергійович» - інформацію не знайдено, а згідно відповіді ДПС України від 22.11.2016 року платник податків з податковим номером НОМЕР_1 в органах ДПС не перебуває.

Згідно акту державного виконавця від 25.11.2016 року у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення і здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку та виявлення такого майна виявились безрезультатними, боржник не працює.

28.12.2016 року старшим державним виконавцем Диляном О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а копію постанови направлено стягувачу ОСОБА_1

08.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про проведення перевірки та забезпечення проведення необхідних виконавчих дій по виконавчому провадженню щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, оскільки державним виконавцем не вчинено жодних дій, повязаних із примусовим виконанням рішення суду.

Як вбачається із відмітки на поштовому конверті 01.03.2017 року ОСОБА_1 отримав відповідь із Головного управління юстиції у Хмельницькій області на звернення, в якому вказувалось, що 28.12.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Відповідно до супровідного листа від 16.06.2016 року вих. № 515/3328 ОСОБА_1 направлялась копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а 28.12.2016 року виконавчий документ та постанову про повернення виконавчого документу.

Із реєстру на відправлення кореспонденції вбачається, що 11.01.2017 р. направлялася рекомендованим листом ОСОБА_1 постанова про повернення, проте матеріали справи не містять відомостей, що боржник таку постанову отримав, а відомості про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлялась стягувачу у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку на подання даної скарги, оскільки вони були пропущені з поважних причин, так як постанови про відкриття провадження та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу скаржник не отримував, а дізналася лише із повідомлення Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

Так, згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016 року) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (яка була чинна на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1,2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства Юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»- державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого, провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. (ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Проте державним виконавцем не вжито в повному обсязі усіх передбачених заходів примусового виконання рішення суду, а саме щодо встановлення фактичного місця проживання та місця реєстрації боржника, встановлення місця роботи, встановлення майнового стану боржника у повному обсязі щодо рухомого та нерухомого майна, отримання відомостей з прикордонної служби, лікувальних установ, місць позбавлення волі.

Оскільки, державним виконавцем передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, без вжиття виконавчих дій в повному обсязі, тому суд приходить до висновку, що у державного виконавця не було законних підстав для винесення оскаржуваної постанови та що обгрунтованим є посилання скаржника на неправомірність винесеної постанови, що потягнуло за собою порушення прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 383, 384, 385, 388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Деражнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 від 28.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязати Деражнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області здійснити усі заходи примусового виконання рішення суду для виконання виконавчого листа № 2/2218/1185/2012 згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя