Справа № 182/241/17
Провадження № 2/0182/1580/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Рахуба О.Г.

за участі сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

їх представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який неодноразово уточнював.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою з 2008 року по травень 2013 року мешкали однією сімєю та мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 18.07.2013 року з позивача були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.

З жовтня 2016 року син проживає з ним, знаходиться на його повному забезпеченні, однак за рішенням суду він має оплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього ОСОБА_5

За таких обставин позивач вважає, що з нього повинно бути припинено стягнення аліментів, а виконавчий лист, виданий за рішенням суду, має бути відкликаний. Крім того, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь на утримання сина, починаючи з 18.10.2016 року, та стягнути з ОСОБА_2 кошти у розмірі 13 769,76 грн., які він сплачував на її користь у якості аліментів на утримання ОСОБА_5 у період, коли дитина проживала з батьком, тобто з жовтня 2016 року по вересень 2017 року включно, а також стягнути суму сплаченого судового збору.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали.

Відповідачка та її представник позов визнали частково. Не заперечували проти припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки та проти стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача з дати звернення до суду. У ході слухання справи погодилися також з доводами позивача щодо повернення коштів, отриманих відповідачкою в якості аліментів на утримання сина за період, коли він проживав з позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як встановлено судом, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 18.07.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, починаючи з 21.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 777 від 26.10.2016 року було визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком. Встановлено, що останнім часом мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина ОСОБА_6, дитина перебуває на повному вихованні та утриманні батька (а.с.8).

04.05.2017 року позивачем було направлено заяву до Служби у справах дітей Нікопольської міської ради стосовно перевірки цільового витрачання аліментів, які він продовжує сплачувати на користь відповідачки. Відповіддю від 11.05.2017 року № 437 ОСОБА_1 розяснено, що у звязку з тим, що син проживає з ним, ОСОБА_1 має право звернутися до державної виконавчої служби для припинення стягнення з нього аліментів та до суду для скасування рішення про стягнення аліментів (а.с.38).

Згідно довідки від 11.10.2017 року наданої ТОВ НВО «Трубосталь», на якому працює позивач, за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року ним було сплачено на користь ОСОБА_2 у якості аліментів 13 769,76 грн. Затримки у перерахуванні аліментів не було (а.с.47).

ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання сина, однак дитина проживає та зареєстрована з ним і знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7,8,34,37-39) та поясненнями сторін в ході слухання справи.

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що починаючи з жовтня 2016 року відповідачка отримує від позивача аліменти на сина без правових підстав, оскільки дитина з нею не проживає та на її утриманні не перебуває. ОСОБА_1 вимушено знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки з його доходу відраховуються кошти на користь ОСОБА_2 і він має забезпечувати себе та свого сина. За таких обставин суд вважає необхідним припинити стягнення з позивача аліментів, починаючи з періоду, коли малолітній ОСОБА_5 почав проживати з ним, тобто з жовтня 2016 року (а.с.8).

Крім того, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 суму коштів, отриману нею безпідставно від ОСОБА_1, за період, коли ОСОБА_5 проживав з батьком, тобто з жовтня 2016 року по вересень 2017 року включно.

На підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом не добуто доказів звернення позивача до відповідачки з вимогою про повернення аліментів з жовтня 2016 року, тобто з періоду, коли дитина почала проживати з батьком, а тому суд не вбачає підстав для присудження аліментів з ОСОБА_2 з часу, що передує подачі позову.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Позовні вимоги містять ОСОБА_1 містять майновий (щодо повернення суми аліментів) та немайновий (стягнення аліментів) характер.

При подачі позову позивачем було сплачено 640 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, від сплати судового збору за вимогу немайнового характеру він був звільнений в силу Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідачки за вимогою позивача на його користь понесені судові витрати у розмірі 640 грн. (а.с.1) та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 181,183,191 СК України, ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 10,11,14,15,88,213-215,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

З жовтня 2016 року припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, призначених на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 18.07.2013 року.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 18.07.2013 року по цивільній справі № 182/5743/13-ц провадження № 2/0182/2816/2013 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за час постійного мешкання дитини з батьком ОСОБА_1 за період часу з жовтня 2016 року по вересень 2017 року включно у сумі 13 769 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят девять) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 16.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду у такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7