Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.06.2017 р. 145/468/17

2/145/426/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Тиврівської районної адміністрації про визнання права власності на 1/4 частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 14.03.2006 року помер ОСОБА_7, який проживав та в зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 3.41 га, кадастровий номер :01:003:0376, призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області та на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Ворошилівка по вул. І.Богуна, 17. Тиврівського району Вінницької області. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №002402, виданий головою ОСОБА_5 сільської ради 27 квітня 2001 року.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках їй, ОСОБА_1 та її сестрі ОСОБА_4. Особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, його мати, ОСОБА_3 так, як вона є інвалідом другої групи (загальне захворювання). На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, вона подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_8 до державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 Спадкова справа № 39956028 у спадковому реєстрі та № 244-2006 у нотаріуса.

ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем ОСОБА_8.

В нотаріальній конторі вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку земельної ділянки площею 3.41 га., кадастровий номер :01:003:0376, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як у витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-016 від 06.05.2016 року у відомостях про право власності, власником вказана Тиврівська районна державна адміністрація, у зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

Вартість земельної ділянки становить 76 276 гривень.

Оскільки ОСОБА_3 - єдина спадкоємиця за законом, то вона має право на 1/2 частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю, отже вона та ОСОБА_4 мають право в рівних частках на 1/2 даної земельної ділянки.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Заборона на земельну ділянку відсутня.

Просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на ? частки земельної ділянки площею 3.41 га, з кадастровим номером :01:003:0376, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_8, померлого 14.03.2006 року в с.Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_5 сільської ради та Тиврівської районної адміністрації в судове засідання не з'явилися, просять справу розглянути у відсутності їх представників, позов визнають.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що 14.03.2006 року помер ОСОБА_7 (а.с.4), який проживав та в зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 3.41 га, кадастровий номер :01:003:0376, призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №002402, виданим головою ОСОБА_5 сільської ради 27 квітня 2001 року (а.с.5), витягом з Державного земельного кадастру номер НВ-016 від 06.05.2016 року (а.с.8-13) у відомостях про право власності, власником вказана Тиврівська районна державна адміністрація, у зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках позивачці ОСОБА_1 та її сестрі ОСОБА_4 (а.с.6).

ОСОБА_3 мала право на обов'язкову частку у спадщині, як інвалід другої групи.

Позивачка спадщину прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 Спадкова справа № 39956028 у спадковому реєстрі та № 244-2006 у нотаріуса.

Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 76276 грн. (а.с.14).

На дану земельну ділянку заборони немає, обмеження, обтяження та земельні сервітути не зареєстровані.

Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору (а.с.1), відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує його з відповідачів в рівних частках в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1231, 1232, 1233, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частку земельної ділянки площею 3.41 га, з кадастровим номером :01:003:0376, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_8, померлого 14.03.2006 року в с.Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_5 сільської ради, Тиврівської районної адміністрації, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках в прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.