АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3305/17 Головуючий 1 інст. Аркатова К.В.
Справа № 638/7795/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року по справі за позовом Прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_1 про приведення обєкту самочинної реконструкції у первинний стан,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року прокурор Дзержинського району міста Харкова в інтересах Харківської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора Дзержинського району міста Харкова рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, будинок № 193-Г задоволено, скасовано.

Зазначив, що проведене відповідачем будівництво є самочинним, Харківською міською радою згода на збереження обєкту самочинного будівництва не надавалась, на теперішній час обєкт не введено в експлуатацію, а також відповідно до даних Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області декларація про початок виконання будівельних робіт не реєструвалась.

Вказав, що відповідно до інформаційної довідки Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 08 квітня 2015 року, листа управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 27 квітня 2015 року земельна ділянка, зайнята самочинним будівництвом, у законному користуванні ОСОБА_1 не перебуває.

Зазначив, що розміщені на земельній ділянці обєкти побудовані без відповідного дозволу, без розроблення проекту та його затвердження, істотно порушують будівельні норми та правила і суперечать суспільним інтересам, порушують інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної ділянки, отримання від неї корисних властивостей тощо.

Просив зобовязати ОСОБА_1 привести у попередній, тобто такий, що існував до початку здійснення реконструкції, стан нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, будинок № 193-Г, судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року позовні вимоги прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах Харківської міської ради - задоволено, зобовязано ОСОБА_1 привести у попередній, тобто такий, що існував до початку здійснення реконструкції, стан нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, будинок № 193-Г, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора Дзержинського району м. Харкова відмовити у повному обсязі. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 21 березня 2017 року він продав ? частку нежитлової будівлі літ. «А-1», номер 193-Г, що була розташована за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, загальною площею 22,5 кв. м. за суму 44 585,00 грн. та ? частку нежитлової будівлі літ. «А-1», номер 193-Г, що була розташована за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, загальною площею 22,5 кв. м. за суму 44 585,00 грн.; що під час постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від 18 травня 2015 року та ухвалення заочного рішення від 23 липня 2015 року він вже не був власником даного нежитлового приміщення, жодних прав щодо розпорядження цим приміщенням не має, у звязку з чим суд не може зобовязати його вчинити будь-які дії з чужим майном, у тому числі привести у попередній, тобто такий, що існував до початку здійснення реконструкції, стан нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, будинок № 193-Г.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, заочне рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Частинами 1, 2 статті 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спірна будівля літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, № 193-Г, є самочинним будівництвом. Земельна ділянка, на якій вона знаходиться, належить Харківській міській раді.

Рішенням Харківської міської ради № 390/11 від 17 серпня 2011 року затверджено Порядок вирішення питань, повязаних із самочинним будівництвом.

Так, відповідно до пункту 3.1 цього Порядку, якщо забудовник не є власником або користувачем земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, він може звернутися із заявою (клопотанням) до Харківської міської ради з проханням про збереження обєкту та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для закінчення будівництва (у разі незавершеного будівництва) або для експлуатації обєкту (у разі вже закінченого будівництва).

Матеріали справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 звертався з заявою (клопотанням) до Харківської міської ради з проханням про збереження обєкту та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для закінчення будівництва (у разі незавершеного будівництва) або для експлуатації обєкту (у разі вже закінченого будівництва).

Частиною 4 статті 376 ЦК України передбачено, що у разі якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки Харківською міською радою не надавалась згода на збереження обєкту самочинного будівництва спірної нежитлової будівлі, вона підлягає знесенню.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на час постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від 18 травня 2015 року та ухвалення заочного рішення від 23 липня 2015 року він вже не був власником даного нежитлового приміщення будь якими належними та допустимими доказами не підтверджується. Копія довідки від 21 березня 2017 року, яку ОСОБА_1 долучив до апеляційної скарги, не є відповідно до статей 57-60 ЦПК України належним та допустимим доказом, оскільки з неї не вбачається, що право власності на спірну нежитлову будівлю зареєстровано за іншою особою.

Виходячи з того, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, судова колегія погоджується з висновком суду про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Викладений в оскаржуваному заочному рішенні висновок відповідає фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих позивачем доказів і ґрунтується на нормах матеріального права. Порушення норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

За таких обставин судова колегія відхиляє апеляційну скаргу і залишає без змін заочне рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії