Справа №568/163/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р. місто Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача адвокат ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 05 лютого 2010 року у виконавчому комітеті Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 1.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті, свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3. Близько року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. На думку позивача, примирення між ним та відповідачкою є неможливим. Позивач ОСОБА_1 просить суд, в разі задоволення його позовних вимог, не стягувати з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідач вказала, що з листопада місяця 2016 року з позивачем разом не живуть, на даний час дити проживає з нею. ОСОБА_3 просить суд, в разі розірвання шлюбу, надати їй право іменуватися прізвищем чоловіка ОСОБА_3.

Взявши до уваги пояснення позивача та відповідача, дослідивши інші докази по справі, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Так, у відповідності до повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ГЮ № 126867 від 07.03.2017 року, між громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований 05.02.2010 року у Виконавчому комітеті Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 1. Після укладення шлюбу, громадянці ОСОБА_4 було присвоєно прізвище чоловіка, а саме ОСОБА_1 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 визнали обставини, які у відповідності до ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, не підлягають доказуванню про те, що вони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують.

Таким чином, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як близько року вони разом не проживають. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.

Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підлягає до задоволення клопотання відповідачки про надання їй права, після розірвання шлюбу, іменуватися прізвищем ОСОБА_3. Так, судом встановлено, що до укладення шлюбу з ОСОБА_1, відповідачка іменувалася прізвищем ОСОБА_4 (а.с.5). Згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_1 повідомив суду про те, що не наполягає на стягненні з відповідачки судових витрат по справі.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивача ОСОБА_1, судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовільнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 05.02.2010 року у виконавчому комітеті Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області за актовим записом № 1.

Надати відповідачці ОСОБА_3 право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання особами, які беруть участь у справі, апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник