Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом, у якому просить усунути відповідачку ОСОБА_2 від спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 24 грудня 2015 року, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд усунути ОСОБА_2 від спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 24 грудня 2015 року обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, але як дочка не доглядала та не турбувалася про нього коли йому була потрібна стороння допомога та не надавала матеріальної допомоги хворому батьку. Також позивачка в судовому засіданні пояснила, що померлий її чоловік не хотів бачити та спілкуватися зі своєю дочкою ОСОБА_2 Водночас позивачка стверджує, що ОСОБА_2 та її батько спілкувалися, і що вона була присутня при похованні батька, а також, що приїжджала до них додому провідувала батька ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідачка позову не визнала та просила у задоволені позову відмовити, за таких обставин, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який помер 24 грудня 2015 року проживали разом в зареєстрованому шлюбі, з часом ОСОБА_3 мав намір створити нову сімю, розірвав шлюб з ОСОБА_4 та зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 після чого проживав з іншою сімєю. Померлий ОСОБА_3 відвідував дітей по їх місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту розлучення батьків ОСОБА_2 відвідувала батька за його місцем проживання в іншій сімї, у міру своєї можливості приносила продукти. Померлий ОСОБА_3 хворів, але не був у безпорадному стані, міг сам себе забезпечити в умовах де проживав, усвідомлював свої дії. Прохання померлого батька виконувала. За життя батько хворів та лежав у лікарні, переніс операцію під час якої ампутували ногу, після чого був поставлений протез, і він не потребував сторонньої допомоги. 24 грудня 2015 року помер батько ОСОБА_3, про що відповідачці повідомила сестра померлого. ОСОБА_2 була на похороні. Заповіту померлий 24 грудня 2015 року ОСОБА_3 не залишав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне:

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. У шлюбі в них народилося двоє дітей : син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2.

З часом ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_4, так як мав намір створити нову сімю. Після чого зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та проживав з нею до своєї смерті. ОСОБА_3 відвідував своїх дітей по їх місцю проживання, які проживали з матірю в с. Іванівка, Теребовлянського району Тернопільської області. З моменту розлучення дочка ОСОБА_2 відвідувала батька ОСОБА_3 за його місцем проживання та спілкувалася з ним.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 196913 від 28 грудня 2015 року ОСОБА_3 помер 24 грудня 2015 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 438973 ОСОБА_7 22 листопада 1986 року зареєстрував шлюб з Шклярчук (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_8. У вказаному свідоцтві імя ОСОБА_7 вказано «Йосип» замість «Юзеф».

Спільних дітей у вказаному шлюбу не було.

Згідно довідки серії АВ № 0339260 від 30 грудня 2014 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) ОСОБА_3 є інвалідом першої «Б» групи, довічно, загального захворювання, у графі «висновок про умови та характер праці» вказано, що потребує стороннього догляду.

Згідно довідки від 14 січня 2015 року виданої поліклінічним відділенням Теребовлянської ЦРЛ ОСОБА_1 про те, що по стану здоровя рекомендовано : протипоказів по догляду за інвалідом І групи, або особою, що потребує стороннього догляду немає, терміном на один рік. Довідка видана для предявлення у відділ соціального захисту населення.

Згідно довідки від 24 січня 2017 року № 02-25/218 виданої виконкомом Теребовлянської міської ради про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 «б», разом з внукою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, чого в судовому засіданні не заперечила позивачка, та має право на спадкування після його смерті згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджувала, що дочка ОСОБА_2 не допомагала померлому батькові ОСОБА_3 матеріально не надавала коштів для лікування, таким чином повинна бути усунута від спадкування згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Однак, відповідачкою ОСОБА_2 до матеріалів справи додано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 18 березня 2009 року у якому вказано, що вона є інвалідом ІІ групи довічно, загального захворювання.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 хворіла і продовжує хворіти не мала можливості допомагати матеріально, за життя її померлий батько не просив її про допомогу, чого в судовому засіданні не заперечила позивачка.

Згідно характеристики від 25 травня 2017 року № 194 виданої Іванівською сільською радою гр.. ОСОБА_2 про те, що вона зарекомендувала себе з позитивної сторони зауважень зі сторони виконкому Іванівської сільської ради щодо її поведінки зауважень не було.

Так, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні дала показання, що вона є внукою позивачки та проживає разом з нею, останні два роки навчається у ліцеї. Стверджувала, що відповідачка ОСОБА_2 приходила відвідувати за життя ОСОБА_3 коли він був після операції приносила продукти коштів не надавала на лікування. Також могла відповідачка відвідувати в той період коли вона перебувала на навчанні. ОСОБА_3, який помер 24 грудня 2015 року обходився без стороннього догляду сам давав собі раду.

Так також свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання, що вона є матір'ю відповідачки також підтвердила, що вона у 1983 році розірвала шлюб з ОСОБА_3 з його ініціативи, після чого перейшла жити в с. Іванівка, Теребовлянського району Тернопільської області. Після розлучення ОСОБА_3 відвідував їх рідко, діти приїжали до нього додому. Дізналася від дочки про те, що батько хворий, так як дочка на вихідні відвідувала його та була присутня на похороні. За життя ОСОБА_3 аліменти сплачував на дітей. Також пояснила, що вона є пенсійного віку і знаходиться на утриманні дочки.

Так також свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання, що він є рідний брат відповідачкиКоли йому було 5 років коли батьки розлучилися, причиною розлучення стало те, що він створив іншу сім'ю. Житии він з мамою і сестрою в с. Іванівка, Теребовлянського району. Батько приїжав до них відвідував дуже рідко, спілкувалися з ним мало через те, що батько надмірно вживав алкоголь. Зі слів сестри дізнавався що батько хворів, сам його не провідував.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні дав показання, що він проживав з відповідачкою в шлюбі та останні два роки розлучені, пам'ятає, що батько відповідачки приїжав до них додому допомагав по господарству, та і відповідачка приїжала до нього за його місцем проживання відвідувати на вихідні. Старалися приїжати до ОСОБА_3 в той період коли позивачки його дружини не було вдома. За життя ОСОБА_3 не жалівся на свою дочку ОСОБА_2

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.За таких обставин суд прийшов до переконання, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Непоодинокими є звернення до суду спадкоємців, які вважають, що є підстави усунути від права на спадкування інших спадкоємців у звязку з їх ухиленням від надання допомоги померлому.

Так, до суду звернулася позивачка, яка вказувала на те, що є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка. Водночас позивачка вважала, що відповідачка має бути усунута від права на спадкування, оскільки ухилялася від надання допомоги батькові, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, умисно створювала конфліктні ситуації.

В ході розгляду справи суд встановив, що померлий періодично хворів, однак доказів того, що за життя померлий потребував стороннього догляду суду представлено не було. Крім цього, позивач не надав доказів того, що спадкодавець звертався до відповідачки за допомогою, а вона такої допомоги не надавала. Навпаки, відповідач та свідки в судовому засіданні дали пояснення, що батько відповідачки проживав разом з позивачкою в одному будинку, був забезпечений всім необхідним, мав належний догляд, почувався добре, відповідачка не ухилялася від утримання, надання допомоги та догляду.

Зі змісту статті 1224 Цивільного кодексу України та відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 60, 79, 179, 208, 218ЦПК України, ч. 5 статті 1224, Цивільного кодексу України, пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за закономвідмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК