Справа №478/621/17
пров. №2/478/280/2017
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Томашевського О.О.,

при секретарі Фалій В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1 до Троїцько - Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду позовною заявою, в інтересах ОСОБА_1до Троїцько - Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в якій просив визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 8,48 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Троїцько - Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.03.2004 року.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, померла 01.03.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.03.2004 року серії 1-ФП № 179265. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллі), розташованої в межах території Троїцько Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яка належала спадкодавці на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії МК № 0214443.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який у встановленому порядку прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав щодо зазначеної земельної ділянки (паю), проте нотаріус відмовив йому у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки Сертифікат серії МК № 0214443 був виданий з порушенням вимог закону (після смерті первісного спадкодавця).

Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішення даного питання в адміністративному порядку, позивач просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Попередньо надав листа від 08.06.2017 року № 434/03-15 та повідомив суд, про відсутність заперечень, просив справу розглянути без свого представника, судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, спадкові справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з пояснень представника позивача, за своє життя, ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай) на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, серії МК № 7 виданий Колективному сільськогосподарському підприємству імені «Щорса» від 26.10.1995 року, яку було включено до відповідного списку осіб членів КСП (додатку до Акту), які мали право на земельну частку (пай).

В свою чергу, Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 8,48 умовних кадастрових гектарів серії МК № 0214443 був належним чином оформлений та зареєстрований після смерті ОСОБА_4, а саме 11.07.2000 року.

ОСОБА_4 померла 28.10.1996 року (свідоцтво про смерть від 28.10.1996 року серії І-ФП № 252260). Після її смерті відкрилась спадщина, яку було прийнято ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3, що відбулось 01.03.2004 року, її син - ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) та донька - ОСОБА_5 отримали спадщину за заповітом, згідно якого спадкодавиця заповіла належне їй право на земельні ділянки, на підставі сертифікатів від 12.12.1996 року серії МК № 0135181 та серії МК № 0066995 та жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами та прилягаючою до них земельною ділянкою в с. Троїцько Сафонове.

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП та пенсіонери, які раніше працювали в сільськогосподарському підприємстві та залишилися його членами.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Як слідує із змісту розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пунктах 5, 10, 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право предявити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

Одночасно, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 1995 року Троїцько-Сафонівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області на ім'я КСП "Щорса" було видано Державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №7.

Також в якості додатку до акту затверджено список членів підприємства, що мають право на отримання земельної частки (паю). До вказаного списку включена ОСОБА_4

Спадкодавець ОСОБА_4, як член КСП отримала право на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом серії МК № 0214443, проте який був виданий після її смерті 11.07.2000 року.

Таким чином ОСОБА_4 вважається такою, що на законних підставах набула право на спірну земельну частку (пай), а тому це майно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини.

Оскільки перехід спадщини здійснювався як до, так і після 01 січня 2004 року, а тому правовідносини спадкування регулюються як нормами Цивільного кодексу України 1963 року, так і нормами чинного Цивільного кодексу України та Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"

Згідно положень Цивільного кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 525 ЦК України 1963 року, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

За загальним правилом та згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 524 ЦК України 1963 року, ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.

В матеріалах справи є достатні докази належності спадкодавцю (переходу до спадкодавця) спірного майна, а тому воно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, до якої спірне майно перейшло в порядку спадкування від ОСОБА_4

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спірне майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1 до Троїцько - Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право на земельну частку (пай), площею 8,48 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.03.2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_6