Справа 431/2414/17
Провадження 2/431/909/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі: головуючого - судді Пелиха О.О.,
за участю секретаря Чесалової О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №118_150 від 14.06.2013 р.,-
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 19.09.2017 р., 09.10.2017 р. не зявилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі.
Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
09 жовтня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідачка ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору № 118_150 від 14.06.2013 р. отримала кредит у розмірі 61 000 грн. зі сплатою 21,00 % річних на споживчі цілі (а.с.9-11)
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно п. п. 1.5. - 1.6.3. Кредитного договору позичальник зобовязаний щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 1016,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. При розрахунку процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. Всі готівкові платежі за цим договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, штрафних санкцій тощо) сплачуються Позичальником в касі Банку.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк свої обовязки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.
Позичальник порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобовязання щодо погашення Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно п. п. 4.3.1, 4.3.5. Кредитного договору Позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за Кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору.
Статтями 610 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою.
Для забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за Кредитним договором було укладено договори поруки № 118_150/1 від 14.06.2013 з ОСОБА_2 (а.с.13-16)
Згідно ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Відповідно до положень п. 3 Договору поруки Поручитель відповідає по зобовязаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по Кредитному договору не будуть виконані.
ОСОБА_1 не виконала зобовязання щодо погашення Кредиту та своєчасної сплати процентів за його користування.
Тому суд вважає позовні вимоги Банку - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 1 600 грн. та за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду у розмірі 630 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 543, 553, 554, ст.1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 11,10, ч.1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №118_150 від 14.06.2013 р. задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.О.Пелих