Справа № 453/1199/17
№ провадження 2/453/644/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.

секретаря судового засідання Трембач М.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 - звернулася до суду із позовом до Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевчена,187 в с. Опорець Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер 31.03.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2017 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевчена,187 в с. Опорець Сколівського району Львівської області. За життя, а саме 27.02.2017 року, батько позивача склав заповіт у користь ОСОБА_2. Мати позивача ОСОБА_4 13.07.2017 року (протягом шестимісячного строку) подала заяву про відмову від прийняття спадщини, зокрема, обовязкової частки. Відтак, єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач - ОСОБА_2, яка в установлений законом строк звернулась до Сколівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, в оформленні права власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на право власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до суду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 07.12.2017 року. Розгляд справи переносився на 21.12.2017 року.

27.11.2017 року відповідачем у справі подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області. У вказаному клопотанні відповідачем також зазначено, що Опорецька сільська рада проти позову не заперечує.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

На підставі аналізу копії свідоцтва про смерть серії І- СГ № 453099, виданого 03.04.2017 року Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області (а.с. 11), судом встановлено що 31.03.2017 року помер батько позивача ОСОБА_3.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача серії ІІІ-СГ № 336384 (а.с. 9) та свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 071674 (а.с. 10). Як вбачається з долученої до справи копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 12.09.2017 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с. 13). Крім того, судом надано оцінку копії заповіту, складеного 27.02.2017 року, посвідченого секретарем Опорецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за номером 5 (а.с. 12). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_4, поданої до Сколівської державної нотаріальної контори 12.09.2017 року, мати позивача від одержання свідоцтва на обовязкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_3 відмовилась (а.с. 14).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку немає.

Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевчена,187 в с. Опорець Сколівського району Львівської області, визнання права власності на який є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом зясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась.

Так, з Довідки № 2307 від 10.10.2017 року, виданої Стрийським МБТІ, вбачається, що житловий будинок в селі Опорець Сколівського району Львівської області по вул. Шевченка, 187, збудований у 1973 році, позначений літерою А-1 загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м. Господарськими спорудами вказаного домоволодіння є літня кухня літера «Б», сарай літера «В», убиральня літера «Г», сарай лутера «Д».ю навіс літера «Е», навіс літера «Ж».ю погріб літера «З», колодязь літера «к», хвіртка - № 1, огорожа № 2. З п. 1 вказаної довідки вбачається, що зазначений житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом. З п. 3 зазначеної довідки вбачається, що згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на обєкт нерухомого майна не зареєстровано. (а.с. 20).

Натомість, на підставі наявної в матеріалах справи копії рішення Виконавчого комітету Сколівської районної ради депутатів трудящи від 22.05.1969 року № 170 «Про відведення земельної ділянки під житлове будівництво гр. ОСОБА_3 в селі Опорець», яким затверджено рішення виконавчого комітету сільської ради від 18.01.1969 року про відведення земельної ділянки та надано право на проведення житлового будівництва гр. ОСОБА_3 в селі Опорець в розмірі 0, 08 га за рахунок земель вільного присадибного фонду (а.с. 16). До матеріалів справи додано також копію плану земельної ділянки, відведеної гр. ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Сколівської районної ради депутатів трудящи від 22.05.1969 року № 170 площа ділянки 800 кв.м., затвердженої районним архітектором 14.05.1969 року (а.с. 21). Крім того, як вбачається з копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, забудовнику ОСОБА_3 на відведеній земельній ділянці належить збудувати жилий будинок на три кімнати з житловою площею 40 кв.м., строк початку та закінчення будівництва 1969-1973 роки (а.с. 22). Доказом права власності спадкодавця на спірне будинковолодіння є долучений до матеріалів справи витяг з погосподарської книги с. Опорець, будинковолодіння по вул. Шевченка, 187 в с. Опорець Сколівського району рахується за гр. ОСОБА_3 (а.с. 23).

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Опорецької сільської ради зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що спадкодавець своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів.

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність в матеріалах справи рішення Виконавчого комітету Сколівської районної ради депутатів трудящи від 22.05.1969 року № 170 «Про відведення земельної ділянки під житлове будівництво гр. ОСОБА_3 в селі Опорець», план земельної ділянки, відведеної гр. ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Сколівської районної ради депутатів трудящих від 22.05.1969 року № 170 площа ділянки 800 кв.м., затвердженої районним архітектором 14.05.1969 року, свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, витяг з погосподарської книги с. Опорець, з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі довідкою № 2307 від 10.10.2017 року, виданою Стрийським МБТІ, де відсутня відмітка про самочинне будівництво. Зазначені обставини повністю підтверджують право ОСОБА_5 на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність документів на право власності на нерухоме майно (а.с. 15). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги належним чином документально обґрунтовані, посилання позивача перевірені судом та знайшли своє підтвердження, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевчена,187 в с. Опорець Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер 31.03.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Я. Курницька