Справа № 715/1840/17
Провадження № 2/715/792/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

при секретарі судового засідання Затолошної Р.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини.Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 456. Від їхнього шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 22 грудня 2014 року рішенням Глибоцького районного суду шлюб між сторонами був розірваний.

13 березня 2015 року рішенням Глибоцького районного суду вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. На даний момент за ОСОБА_7 утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2 541,11 грн. Вказує, що протягом минулих років відповідач систематично сплачував аліменти на утримання доньки, однак 23 вересня 2017 року їй виповнилося 18 років і зобовязати відповідача в добровільному порядку сплачувати аліменти на навчання доньки в подальшому позивачка не має змоги. Враховуючи те, що їхня з відповідачем донька на даний час навчається в коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича та є студенткою 3-го курсу денного відділення за спеціальністю «Фінанси та кредит», їй необхідні кошти на навчання. Позивачка вказує, що вона ніде не працює, крім того, вона є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи і її пенсія складає 1416 грн. Коштів їй не вистачає навіть для того щоб прогодувати та придбати одяг доньці, не кажучи про те, що їй на навчання щоденно необхідні кошти, а саме для придбання канцелярських товарів, для купівлі їжу та інших необхідних товарів, а також на транспортні витрати. Вважає, що відповідач зобовязаний також утримувати їхню доньку та матеріально забезпечувати її під час навчання. Вказує, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак він щороку працює на сезонних роботах оператором в «Чернівцітепломережі» та отримує достатній заробіток, який надає можливість сплачувати аліменти на утримання та навчання їхньої доньки, однак підтверджуючих документів про заробіток відповідача надати не має можливості, в звязку з тим, що на даний момент він перебуває на обліку в центрі зайнятості. Крім того, відповідач являється власником двох житлових будинків, один з яких вони з відповідачем побудували під час спільного проживання, у нього у власності є три паї загальною площею 5 га, легковий автомобіль, скутер та мотоблок.На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання та навчання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 25 вересня 2017 року до досягнення донькою 23-х річного віку.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задовольнити. При цьому позивач пояснила, що донька навчається, отримує стипендію у розмірі приблизно 830 грн. проте цього не достатньо, її пенсії яку позивач отримує у розмірі 1416 гривень також недостало, а тому донька потребує додаткової матеріальної допомоги, яку необхідно стягнути з батька.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому відповідач вказував на те, що під час шлюбу з позивачкою у них народилися двоє дітей двійнята, які на даний час є повнолітніми і разом навчаються в одному навчальному закладі коледжі. Після розлучення з позивачкою, донька залишилася проживати з нею та на даний час перебуває на її утриманні, а син залишився проживати з ним та перебуває на його утриманні, а тому вони з позивачкою в однаковій мірі забезпечують дітей. На утримання дочки він систематично сплачував аліменти, які були визначені рішенням Глибоцького районного суду. Вказує, що являється пенсіонером та не в змозі утримувати двох дітей.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Рішенням Глибоцького районного суду від 22 грудня 2014 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 Тодером Миколайовичем та ОСОБА_1 07 травня 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 456 розірвано.

Згідно рішення Глибоцького районного суду від 13 березня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6, корп. А/А, кВ. 145в, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

При цьому з вказаного рішення вбачається, що під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилися двоє дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу син ОСОБА_8 залишився проживати разом з батьком відповідачем по справі та перебував на його утриманні, а ОСОБА_9 залишилася проживати разом з матірю позивачкою по справі та перебувала на її утриманні, при цьому відповідач на утриманні дочки сплачував аліменти, при цьому заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Крім цього, в судовому засіданні також встановлено, і сторони не заперечували проти цього, що після досягання дітьми повноліття донька проживає з позивачкою у квартирі останньої, та перебуває на її утриманні, а син проживає з відповідачем, який його утримує.

Ці обставини, сторонами не заперечувались, а тому згідно вимог ст. 61 ЦПК України не потребують доказування.

Як вбачається з акту № 349 від 27.09.2017 року, виданого ПП «Ремжитлосервіс», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 А/А кв. 145- В та разом з нею проживає донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до довідок № 1938 та № 1938 від 12 жовтня 2017 року, виданих Чернівецьким національним університетом ім. Ю.Федьковича, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються в коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на 3 курсі, форма навчання стаціонар держзамовлення. За період з січня 2017 року по вересень 2017 року ОСОБА_6Т, отримала стипендію у загальному розмірі 7330,06 грн., а ОСОБА_5 за період з січня 2017 року по вересень 2017 року отримав стипендії у загальному розмірі 622 грн, тобто фактично стипендію не отримує.

Довідкою № 377 від 09 жовтня 2017 року, виданою старостою с. Червона Діброва Глибоцького району Чернівецької області, встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні батька ОСОБА_3 та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10 А Глибоцького району Чернівецької області.

Під час навчання ОСОБА_8 проживає у м. Чернівці на квартири, яку винаймає для нього батько відповідач по справі та сплачує орендну плату, проти цих обставин позивач не заперечувала.

З довідки №1710/2403 01-17 яка видана Глибоцким РПЗ вбачається, що ОСОБА_10 зареєстрований як безробітний, і його допомога по безробіттю за період з 26.05.2017 року по 31 серпня 2017 року становить 7399,02 копійки.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що на даний час ОСОБА_6 навчається в коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на 3 курсі, отримує стипендію та проживає разом з мамою позивачкою по справі у квартирі останньої.

При цьому ОСОБА_5 навчається в коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на 3 курсі, стипендію не отримує, проживає на зйомній квартирі, орендну плату за яку сплачує батько.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Слід зазначити, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. з часу продовження навчання за наявності передбачених в законі умов.

Пленум Верховного Суду України у своїх розясненнях щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, у абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006р. каптує на те, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла 18-річного віку, навчається в коледжі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича на 3 курсі, при цьому судом не заперечується той факт, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 отримаю стипендію, їх є недостатньо, і вона потребує додаткової матеріальної допомоги.

Проте, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на утриманні відповідача знаходиться його син ОСОБА_8, який також навчається, стипендію не отримує, знімає квартиру та фактично перебуває на утримання батька, який є безробітним, суд приходить до переконливого висновку про те, що в даному конкретному випадку у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на навчання другої дитини, яка фактично проживає з матірю і перебуває на її утриманні.

З огляду на ці обставини, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 199 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: