Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2189/15-ц Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк» Київська Русь» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма», про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк» Київська Русь» (надалі ПАТ «БАНК «Київська Русь» або банк) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, з якого просила за договором поруки стягнути кредитну заборгованість у сумі 3 124 314,79 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі за № 285/2787/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання недійсним Договору про внесення змін і доповнень до Договору поруки від 12 листопада 2013 року № 41/2013-Ю-П-1, тобто на підставі п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Не погодившись із зупиненням провадження у даній справі, ПАТ "Банк "Київська Русь" подало апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема зазначає, що ухвалою затягується розгляд справи. В ухвалі про зупинення провадження суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином з'ясування обставин у розгляді справи № 285/2787/15-ц унеможливлює розгляд даної справи. Окрім того, суд не звернув уваги на висновок про результати судово-почеркознавчої експертизи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 3 частини першої статті 203 цього Кодексу).

Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції всупереч положенням ст.ст.210,213 ЦПК України не зазначив у ній мотивів, з яких він дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №285/2787/15-ц.

Так, у даній справі вирішується питання про стягнення кредитної заборгованості за договором поруки, тобто з поручителя ОСОБА_1. Окрім того, рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором стягнута на користь банка з позичальника, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» (а.с.161-170).

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк» Київська Русь», у якому просить визнати недійсним Договір про внесення змін і доповнень від 24 лютого 2014 року до Договору поруки від 12 листопада 2013 року, з тих підстав, що його не підписував. Також просить визнати договір поруки від 12 листопада 2013 року №41/2013-Ю-П-1 таким, що припинив свою дію з 24 лютого 2014 року, посилаючись на те, що без його згоди банк збільшив обсяг його відповідальності, оскільки процентна ставка за користування кредитом підвищилася без згоди поручителя. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року відкрито провадження у справі №285/2787/15-ц. Ухвалою від 07 вересня 2015 року за клопотанням представника ОСОБА_1 цивільна справа була передана на розгляд до Подільського районного суду м. Києва (а.с.110).

Із договору поруки від 12 листопада 2013 року №41/2013-Ю-П-1, укладеного між банком (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) убачається, що ОСОБА_1 поручився за виконання позичальником (ТОВ «Юнік Фарма») зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між банком та ТОВ «Юнік Фарма» того ж дня (а.с.19-20).

Договором від 24 лютого 2014 року були внесені зміни до Договору поруки від 12 листопада 2013 року №41/2013-Ю-П-1 (а.с.22). Зміни стосувалися підвищення процентної ставки за користування кредитом до 25% річних.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 13 червня 2017 року підпис на договорі про внесення змін від 24 лютого 2014 року до договору поруки від 12 листопада 2013 року виконаний ОСОБА_1 (а.с.152-158).

За таких обставин, підстав для зупинки в липні 2017 року провадження у даній справі до розгляду справи №285/2787/15-ц, яка розглядається Подільським районним судом м. Києва, суд першої інстанції не мав, оскільки на цей час її можна було розглянути не очікуючи розгляду іншої справи. Окрім того, перешкод для продовження розгляду не було, враховуючи також й ту обставину, що обговорення питання щодо припинення договору поруки входить до предмета дослідження у даній справі та чинне законодавство не вимагає наявності окремого рішення суду з приводу визнання договору поруки припиненим.

Зупиняючи провадження у справі, суд також не врахував вимоги статті 157 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку.

Відповідно до змісту частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до змісту пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У даній справі провадження відкрито у 2015 році, але до 2017 року справа не знаходить свого вирішення. Суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до безпідставної зупинки провадження у справі. Відповідно до ст.311 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції, якою суд зупинив провадження у справі та направляє справу для продовження розгляду до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: