Справа № 583/967/17
22 червня 2017 року м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.
при секретарі ШАМІЛАДЗЕ В.В.
з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника позивача ОСОБА_1, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом Камертон, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумипастранс» до ОСОБА_2
про стягнення виплаченого відшкодування шкоди
В судовому засіданні представник позивача вимоги за позовом підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, а тому зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволено, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, встановив:
Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумипастранс» (далі ТОВ «Сумипастранс») від 01.11.2011 року № 8 ОСОБА_2 прийнято на постійну роботи на посаду водія автобуса. /а.с. 9/
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2014 року по справі № 592/4272/14-ц, провадження № 2/592/1360/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09.10.2014 року, стягнуто з ТОВ «Сумипастранс» на корить ОСОБА_3 збитки в сумі 20802,44 грн., завдані внаслідок дрожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.11.2013 року за участю належного їй автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля РУТА 25 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_2, якого постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2013 року визнано винним у скоєнні вказаної дрожньо-транспортної пригоди. /а.с. 11-14/

Відповідно до наказувід 31.03.2014 року №99-к ОСОБА_2 звільнено з роботи в ТОВ «Сумипастранс» згідно вимог ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). /а.с. 10/

18.05.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 4757

Згідно платіжних доручень від 15.07.2015 року № 28856 та від 31.07.2015 року № 29838 ТОВ «Сумипастранс» сплачено на корить ОСОБА_3 збитки в повному обсязі, в звязку з чим постановою державного виконавця від 14.04.2016 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 592/4272/14-ц, закінчено. /16-23/

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61. ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За приписами п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК України, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України.

В п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Дослідивши приведені вище докази, суд встановив, що позивач на законних підставах має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі збитків, виплачених ТОВ «Сумипастранс» на корить ОСОБА_3, завданих їй внаслідок дрожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_2

Таким чином, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд прийшов до висновку, що вони, в силу приписів ст. 61 ЦПК України, підтверджені наданими позивачем та його представником доказами дослідженими в судовому засіданні і оціненими в сукупності, ґрунтуються на приписах закону, а тому підлягають задоволенню. Будь-яких протиріч у доказах судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали.

Питання про судові витрати вирішити відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3 , 27, 41, 61, 68 Конституції України, ст.ст. 6, 10, 11, 59-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256-258 , 1187, 1191 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумипастранс» до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумипастранс» (код 37052798, р/р 5187, ІПН 95, МФО 320478, АБ «УКРГАЗБАНК») із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_3), в порядку зворотної вимоги (регресу) грошові кошти в розмірі виплаченого відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки при виконанні працівником трудових обовязків в сумі 20802 (двадцять тисяч вісімсот дві гривні) 44 копійки.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумипастранс» (код 37052798, р/р 5187, ІПН 95, МФО 320478, АБ «УКРГАЗБАНК») із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_3), судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії цього рішення

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, мають право на оскарження рішення суду після отримання ними повного тексту цього рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2017 року