Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2557/17 Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В позові зазначено, що 19.11.2016 року в с. Червоний Яр виникла конфліктна ситуація між ним та ОСОБА_4, яка сталась через те, що його собаки забігли на город ОСОБА_4 та нападали на його свійську тварину - козла, який випасався в цьому місці. В ході конфлікту ОСОБА_4 застрелив одну з його собак.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його користь 45000 грн. матеріальної та 155 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на понесені матеріальні втрати по придбанню, утриманню собаки породи «західносибірської лайки» та моральні страждання, пов'язані з її втратою, яку відповідач в порушення чинного законодавства застрелив з мисливської рушниці 19.11.2016 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 000

(десять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу)грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В рахунок сплати судового збору стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 19.11.2016 року в с. Червоний Яр виникла конфліктна ситуація між мисливцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка сталась через те, що мисливські собаки ОСОБА_3 без намордника та повідка, в порушення п.п.2, 7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населенних пунктах, забігли на город ОСОБА_4 та нападали на його свійську тварину - козла, який випасався в цьому місці. На крик ОСОБА_4 забрати собак позивач не виконав вимог хазяїна домогосподарства, не забрав собак з його території та від свійської тварини. З показань свідків вбачається, що до того як відповідач застрелив собаку, собаки кидалися до нього.

В ході конфлікту ОСОБА_4 застрелив одну з собак ОСОБА_3

Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи (зокрема, поясненнями свідків).

Відповідно до звіту про результату дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001592 п.м./іб від 22.11.2016 року, було досліджено труп собаки -західносибірська лайка (кличка Багіра), яка належить ОСОБА_3 та встановлено, що собака загинула від знекровлення внаслідок механічного пошкодження аорти та легеневої артерії, можливо від вогнепального поранення.

Відповідно до родоводу № 30096-ФМСУ від 02.04.2014 року на мисливську собаку вбачається, що власником західносибірської лайки на кличку Багіра є ОСОБА_3

Відносно ОСОБА_4 23.11.2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АА№ 409511 за ст. 174 КУпАП згідно якого ОСОБА_4А 19.11.2016 року 11-30 год. знаходячись у населеному пункті с Червоний Яр, здійснив постріл з власної мисливської рушниці ТОЗ-34Ркал. 12.

Згідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 20.02.2017 року провадження у вказаній справі закрито в зв'язку з закінченням строку

притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки адмінматеріал було надіслано до суду без усунення недоліків.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до поліції з заявою щодо нанесення йому тілесних пошкоджень ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов'язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2002 року № 944, до таких собак відноситься лайка.

При таких обставинах, ОСОБА_4А, приймаючи до уваги те, що собака мисливської породи була без намордника та повідка, а також бігла до нього, реально сприйняв загрозу та здійснив дії (застрелив собаку з рушниці), які не можливо розцінити як перевищення ним меж необхідної оборони.

Спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 180, 316, 319, 322, 1166, 1169 ЦК України, відповідно до положень яких тварини є особливим обєктом цивільних прав, на яких поширюється правовий режим речі. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить і не може використовувати власність на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно із ч.1 ст.1169 ЦК України шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується.

Тобто, крайньою необхідністю визнається завдання шкоди в результаті вчинення особою дій, спрямованих на усунення небезпеки, що загрожувала цивільним правам та інтересам іншої фізичної або юридичної особи, якщо цю небезпеку за даних умов не можна було усунути іншими засобами. Дії в стані крайньої необхідності є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання.

Пункти 2 та 3 ч.1 ст.20 вказаного Закону зазначають, що з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювання в заборонених для цього місцях, а саме:

-на територіях та об»єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них;

-на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин);

-у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад;

-в угіддях, не зазначених у дозволі;

-на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей.

Оскільки мисливець ОСОБА_3, порушив правила полювання, не забезпечив ізольоване тримання своїх мисливських собак, без намордника та повідка, в наслідок чого собаки забігли на приватну територію домоволодіння ОСОБА_4 та пошкодили чуже майно свійську тварину, собаки становила загрозу майну і здоров»ю відповідача і необмеженому колу осіб, зокрема його дружині та товаришу, у зв»язку з чим ОСОБА_4 мав право на самозахист, а тому не несе відповідальності за шкоду завдану позивачу.

Судом при вирішенні справи невірно застосовано норми Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», оскільки цей закон регламентує правовідносини щодо захисту від страждань і загибелі тварин унаслідок жорстокого поводження з ними, захист їх природних прав та укріплення моральності й гуманності суспільства, а в даному випадку дії відповідача були пов»язані з самозахистом від агресивної поведінки собаки позивача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач, здійснив постріл в собаку, діючи у межах крайньої необхідності з метою відвернення небезпеки, яка загрожувала життю та здоров'ю його і його свійській тварині нападом агресивних собак.

Враховуючи обставини, за яких було завдано шкоди, колегія суддів вважає правильним звільнити відповідача від відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої смертю собаки.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 317/346/17

Провадження №22ц/778/2557/17 Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

22 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: