Справа № 438/361/17
Провадження № 2-о/438/17/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державний архів Львівської області, Генеральне консульство Республіки Польща у Львові про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт примусового переселення у 1945 році з села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства, Польща на територію Української Радянської Соціалістичної Республіки - Тернопільську область - у зв'язку з Угодою від 09 вересня 1944 року між урядом Української Радянської Соціалістичної Республіки та Польським комітетом національного визволення батька заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце народження: село Саночок Саноцького повіту Жешівського (Ряшівського) воєводства, Польща (на даний час - село Сянічок Сяноцького повіту Підкарпатського воєводства, Республіка Польща), який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Бориславі Львівської області (згідно з архівною довідкою від 18.11.2016 року № П-15037, виданою Державним архівом Львівської області, значиться як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (так в документі).

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м. Бориславі Львівської області. Його батьками є ОСОБА_19 та ОСОБА_4.

Батько заявника ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 року у селі Саночок Саноцького повіту Жешівського (Ряшівського) воєводства, Польща (на даний час - село Сянічок Сяноцького повіту Підкарпатського воєводства, Республіка Польща) від батьків - ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

Після закінчення II світової війни, у 1945 році, родина ОСОБА_8 у складі: голови родини - діда заявника ОСОБА_7, його дружини (баби заявника) ОСОБА_8 та їхніх дітей була насильно переселена (депортована) з місця постійного проживання - села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства (Польща) - у Тернопільську область (УРСР) на підставі Угоди між Урядом Української Радянської Соціалістичної Республіки і Польським Комітетом Національного Визволення „Про евакуацію українського населення з території Польської Народної Республіки і польських громадян з території УРСР" від 09 вересня 1944 року.

Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Бориславі Львівської області, про що Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 26 січня 2017 року повторно видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 (актовий запис № 171 від 08.06.1983 року).

Особи, що були примусово виселені з території сучасної Польщі за угодою між Польським комітетом національного визволення та урядом УРСР від 09 вересня 1944 р., а також - договором між Тимчасовим урядом національної єдності та урядом Радянського Союзу від 06 липня 1945 р., і які можуть представити оригінали постанови, рішення, виданого колишнім Державним Репатріаційним Управлінням, офіційний документ, виданий державним архівом в Республіці Польща або в Україні, або також документ, виданий польським або українським державним органом або органом самоуправління, який підтверджує факт проживання ні теперішній території Республіки Польща та евакуацію з неї, мають право на отримання шенгенської візи з правом багаторазового в'їзду (репатріаційної візи і Польщу).

Ці норми застосовуються також по відношенню до дітей і внуків переселених осіб, а також до дружини/чоловіка репатріанта та дружини/ чоловіка, дітей і онуків репатрійованої особи.

Однак, внаслідок неточностей і помилок в частині зазначення імені і дати народження батька, допущених у складених відносно нього офіційних документах (у тому числі - в архівній довідці Державного архіву Львівської області вії 18.11.2016 року № П-15037, яка підтверджує факт евакуації з території Польщі), позбавлений можливості оформити репатріаційну візу в Польщу.

Так, згідно з Витягом метрикальним греко-католицького Парохіяльнон Уряду в Сянічку від 13.07.1945 року на основі книг метричних народження парохі Сяночка, том II, стверджується, що у Сянічку (село Сянічок Саноцького повіту, Польща) народилися його дід по лінії батька - ОСОБА_7, син ОСОБА_9 і ОСОБА_20, греко-католицького обряду, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також його діти від двох шлюбів (з ОСОБА_21 та з бабою заявника ОСОБА_22).

У вищезазначеному Витягу від 13.07.1945 року батько заявника значиться як ОСОБА_12, син ОСОБА_13 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, тоді як у свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 26.01.2017 року містяться відомості про те, що батько заявника ОСОБА_4 народився у селі Саніч, Польща, ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Після примусового переселення з території Польщі в УРСР радянськими органами ЗАГС актовий запис про народження батька поновлений не був (витяг 3 і Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 1 від 14.03.2017 року).

В архівній довідці, виданій Державним архівом Львівської області 18.11.2016 року за № П-15037 (Р - 3229, оп.8, спр.16, арк.166, спр.44, арк.267зв) зазначено весь склад сім'ї діда заявника ОСОБА_7 - п'ятеро осіб, які були примусово переселені у 1945 році у Тернопільську область УРСР з місця постійного проживання (села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства, Польща), серед них - і батько заявника.

У цьому документі батько значиться під іменем «ОСОБА_4» (ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_4, ОСОБА_4; ОСОБА_4, ОСОБА_4 - результат злиття на українському ґрунті трьох імен, запозичених через церковнослов'янське посередництво з грецької мови; Етимологічний словник української мови у 7 т. / Редкол. О.С. Мельничук (голов. ред.) та ін. - К.: Наук, думка, 1983. Т. 4: Н - П Уклад.: Р.В. Болдирєв та ін.; Ред. тому: В.Т. Коломієць, В.Г. Скляренко. - 2003. - 656 с.; с. 225), а рік його народження вказано як 1929-й з позначкою «так у документі».

Далі у тексті архівної довідки Державного архіву Львівської області № й- 15037 від 18.11.2016 року зазначено, що невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту довідки. У разі різночитання імен, прізвищ, назв, окремих біографічних фактів наводиться те написання, що вживається в документі, з позначкою «так у документі».

Видати заявнику документ про відмову у внесенні виправлення у довідку № П-15037 від 18.11.2016 року архівна установа відмовилася. В усній формі також повідомлено про те, що Державний архів Львівської області не вправі внести зміни у видану архівну довідку в частині зазначення дати народження та імені переселеної особи, а також не вправі видати іншу довідку, оскільки архів видає архівні копії та витяги з документів, які є повним (автентичним) відтворенням всього або частини тексту документу, що стосується певного факту або особи. У тексті архівної довідки (архівної копії, витягу) не дозволяється робити підчистки та виправлення.

При зверненні до Пункту приймання візових анкет Консульства Польщі у Львові заявнику теж було вказано на розбіжності у відомостях стосовно дати народження й імені батька, що містяться у складених відносно нього документах цивільного стану громадян та в архівній довідці Державного архіву Львівської області від 18.11.2016 року № П-15037, що є підставою для відмови у наданні мені репатріаційної візи.

Факт примусового виселення батька у 1945 році з території Польщі підтверджується Витягом метрикальним від 13.07.1945 року греко-католицького Парохіяльного Уряду в Сянічку, згідно з яким його батьками значаться ОСОБА_7, син ОСОБА_9 і ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_23, відомості про яких відповідають даним, зазначеним стосовно діда і баби як про переселених осіб у архівній довідці Державного архіву Львівської області № П-15037 від 18.11.2016 року.

Вказаним Витягом метрикальним від 13.07.1945 року стверджується також те, що у Сянічку (село Сянічок Саноцького повіту, Польща) дійсно народилися дід ОСОБА_7, син ОСОБА_9 і ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5, і його син з ОСОБА_23 - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, та де відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 26.01.2017 року народився батько заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, а також - звідки згідно з архівною довідкою № П-15037 від 18.11.2016 року були примусово переселені у 1945 році дід і баба - ОСОБА_7 і ОСОБА_8, та члени їхньої сім'ї - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько заявника).

Таким чином, відомості про батька, зазначені в архівній довідці Державного архіву Львівської області № П-15037 від 18.11.2016 року, збігаються з даними свідоцтва про смерть батька, тоді як розбіжності полягають у зазначенні українського імені батька ОСОБА_4 згідно з канонічною церковною традицією як «ОСОБА_4», а року народження - замість «1930» як «1929» рік.

У складеному відносно батька відділом РАЦС Бориславського міського управління юстиції Львівської області актовому записі про шлюб з матір'ю заявника ОСОБА_19 від 04 жовтня 1957 року за № 316 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № НОМЕР_1 і від 09.12.2016 року) батькове ім'я теж зазначене як «ОСОБА_4».

Як ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - село Саночок Саноцького району, Польща; дружина - ОСОБА_19, батько також вказаний у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 12.01.1963 року.

Таким чином, встановлення факту переселення батька з території сучасної Польщі на підставі угоди між Польським комітетом національного визволення та урядом УРСР від 09 вересня 1944 р. має для заявника (сина репатрійованої особи юридичне значення, оскільки породжує правові наслідки - надає можливісті реалізувати право на спрощене оформлення у дипломатичних (консульських) установах Республіки Польща репатріаційної візи у вищезазначену державу, на території якої і досі проживають рідні, а також є місця родинних поховань, які потребують утримання в належному естетичному та санітарному стані.

Заявник не має іншої можливості підтвердити факт примусового переселення батька у 1945 році з території Польщі на територію УРСР, а також не може виправити помилку, допущену в архівній довідці Державного архіву Львівської області.

Сторони у судове засідання не з'явилися.

Від заявника ОСОБА_1, поступила до суду заява про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задоволити.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог.

За змістом п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м. Бориславі Львівської області. Його батьками є ОСОБА_19 та ОСОБА_4, що стверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, яке видане повторно 13.03.1975 року Бориславським міським відділом ЗАГС Львівської області (актовий запис від 18.09.1958 року № 468).

Батько заявника ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 року у селі Саночок Саноцького повіту Жешівського (Ряшівського) воєводства, Польща (на даний час - село Сянічок Сяноцького повіту Підкарпатського воєводства, Республіка Польща) від батьків - ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

Після закінчення II світової війни, у 1945 році, родина ОСОБА_8 у складі: голови родини - діда заявника ОСОБА_7, його дружини (баби заявника) ОСОБА_8 та їхніх дітей була насильно переселена (депортована) з місця постійного проживання - села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства (Польща) - у Тернопільську область (УРСР) на підставі Угоди між Урядом Української Радянської Соціалістичної Республіки і Польським Комітетом Національного Визволення „Про евакуацію українського населення з території Польської Народної Республіки і польських громадян з території УРСР" від 09 вересня 1944 року.

Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Бориславі Львівської області, про що Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 26 січня 2017 року повторно видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 (актовий запис № 171 від 08.06.1983 року).

Однак, внаслідок неточностей і помилок в частині зазначення імені і дати народження батька, допущених у складених відносно нього офіційних документах (у тому числі - в архівній довідці Державного архіву Львівської області вії 18.11.2016 року № П-15037, яка підтверджує факт евакуації з території Польщі), позбавлений можливості оформити репатріаційну візу в Польщу.

Так, згідно з Витягом метрикальним греко-католицького Парохіяльнон Уряду в Сянічку від 13.07.1945 року на основі книг метричних народження парохі Сяночка, том II, стверджується, що у Сянічку (село Сянічок Саноцького повіту, Польща) народилися його дід по лінії батька - ОСОБА_7, син ОСОБА_9 і ОСОБА_20, греко-католицького обряду, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також його діти від двох шлюбів (з ОСОБА_21 та з бабою заявника ОСОБА_22).

У вищезазначеному Витягу від 13.07.1945 року батько заявника значиться як ОСОБА_12, син ОСОБА_13 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, тоді як у свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 26.01.2017 року містяться відомості про те, що батько заявника ОСОБА_4 народився у селі Саніч, Польща, ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Після примусового переселення з території Польщі в УРСР радянськими органами ЗАГС актовий запис про народження батька поновлений не був (витяг 3 і Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 1 від 14.03.2017 року).

В архівній довідці, виданій Державним архівом Львівської області 18.11.2016 року за № П-15037 (Р - 3229, оп.8, спр.16, арк.166, спр.44, арк.267зв) зазначено весь склад сім'ї діда заявника ОСОБА_7 - п'ятеро осіб, які були примусово переселені у 1945 році у Тернопільську область УРСР з місця постійного проживання (села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства, Польща), серед них - і батько заявника.

У цьому документі батько значиться під іменем «ОСОБА_4» (ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_4, ОСОБА_4; ОСОБА_4, ОСОБА_4 - результат злиття на українському ґрунті трьох імен, запозичених через церковнослов'янське посередництво з грецької мови; Етимологічний словник української мови у 7 т. / Редкол. О.С. Мельничук (голов. ред.) та ін. - К.: Наук, думка, 1983. Т. 4: Н - П Уклад.: Р.В. Болдирєв та ін.; Ред. тому: В.Т. Коломієць, В.Г. Скляренко. - 2003. - 656 с.; с. 225), а рік його народження вказано як 1929-й з позначкою «так у документі».

Видати заявнику документ про відмову у внесенні виправлення у довідку № П-15037 від 18.11.2016 року архівна установа відмовилася. В усній формі також повідомлено про те, що Державний архів Львівської області не вправі внести зміни у видану архівну довідку в частині зазначення дати народження та імені переселеної особи, а також не вправі видати іншу довідку, оскільки архів видає архівні копії та витяги з документів, які є повним (автентичним) відтворенням всього або частини тексту документу, що стосується певного факту або особи. У тексті архівної довідки (архівної копії, витягу) не дозволяється робити підчистки та виправлення. Прізвище, ім'я, по батькові заявника необхідно записувати відповідно до архівних документів. Невідповідність їх написання в анкеті, заяві та в архівних документах позначається словами «так у документах», які беруться в лапки (Інструкція про порядок витребування документів соціально-правового характеру для громадян України, іноземців та осіб без громадянства, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України N1786/5/272 від 21.09.2015 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.09.2015 року за N 1117/27562).

При зверненні до Пункту приймання візових анкет Консульства Польщі у Львові заявнику теж було вказано на розбіжності у відомостях стосовно дати народження й імені батька, що містяться у складених відносно нього документах цивільного стану громадян та в архівній довідці Державного архіву Львівської області від 18.11.2016 року № П-15037, що є підставою для відмови у наданні мені репатріаційної візи.

Таким чином, відомості про батька, зазначені в архівній довідці Державного архіву Львівської області № П-15037 від 18.11.2016 року, збігаються з даними свідоцтва про смерть батька, тоді як розбіжності полягають у зазначенні українського імені батька ОСОБА_4 згідно з канонічною церковною традицією як «ОСОБА_4», а року народження - замість «1930» як «1929» рік.

У складеному відносно батька відділом РАЦС Бориславського міського управління юстиції Львівської області актовому записі про шлюб з матір'ю заявника ОСОБА_19 від 04 жовтня 1957 року за № 316 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № НОМЕР_1 і від 09.12.2016 року) батькове ім'я теж зазначене як «ОСОБА_4».

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту вказаних статей, а також роз'яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Оскільки встановлення факту переселення, надає заявнику права на отримання шенгенської візи з правом багаторазового в'їзду (репатріаційної візи в Польщу), якай видається особам, що були примусово виселені з території сучасної Польщі за угодою» між Польським комітетом національного визволення та урядом УРСР від 09 вересня 1944 р., а також - договором між Тимчасовим урядом національної єдності та урядом Радянського Союзу від 06 липня 1945 р., і які можуть представити оригінали постанови, рішення, виданого бувшим Державним Репатріаційним Управлінням, офіційний документ, виданий державним архівом в Республіці Польща або в Україні, або також документ, виданий польським або українським державним органом або органом самоуправління, який підтверджує факт проживання на теперішній території Республіки Польща та евакуацію з неї, суд вважає, що заява встановлення такого факту підлягає задоволення, оскільки від нього залежить виникнення особистих прав заявника і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 209, 213, 256-259 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, ст..3 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт примусового переселення у 1945 році з села Саночок Саноцького повіту Жешівського воєводства, Польща на територію Української Радянської Соціалістичної Республіки - Тернопільську область - у зв'язку з Угодою від 09 вересня 1944 року між урядом Української Радянської Соціалістичної Республіки та Польським комітетом національного визволення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце народження: село Саночок Саноцького повіту Жешівського (Ряшівського) воєводства, Польща (на даний час - село Сянічок Сяноцького повіту Підкарпатського воєводства, Республіка Польща), який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Бориславі Львівської області (згідно з архівною довідкою від 18.11.2016 року № П-15037, виданою Державним архівом Львівської області, значиться як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (так в документі).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш