АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/3805/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1009/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., Пєнти І.В.

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: позивача за первісним позовом ОСОБА_1

і її представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою кімнатою в гуртожитку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і вселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, зазначала, що вона є власником житлової кімнати №84 у будинку №31А по вулиці Героїв Небесної Сотні у м. Шепетівка Хмельницької області. Право власності на кімнату у гуртожитку набула шляхом її приватизації 23 травня 2013 року, оскільки проживає в ній з 07 травня 2004 року на підставі ордера. У жовтні 2016 року під час оформлення документів для оформлення субсидії з довідки відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради дізналась про те, що крім неї, у вказаній кімнаті зареєстрований також ОСОБА_5, який проживав у гуртожитку до того, як кімната була надана їй. Відповідач відмовляється зніматись з реєстраційного обліку, що унеможливлює отримання нею субсидії. ОСОБА_5 не проживає у кімнаті з 2004 року і може бути визнаний таким, що втратив право користування нею.

05 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і вселення. В обґрунтування вимог зазначав, що він зареєстрований на спірній житловій площі з 26 лютого 1988 року. Іншого житла не має. З 21 квітня 1998 року він не працює, так як здійснював догляд за батьками у с. Вовківчики Шепетівського району Хмельницької області. У звязку з цим перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації, як одержувач компенсаційної грошової виплати за доглядом за інвалідом І групи та особою, яка досягла 80-річного віку. ОСОБА_1 змінила замки вхідних дверей і чинить йому перешкоди в користуванні кімнатою.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року первісний позов задоволено. Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою кімнатою №84 у будинку №31А по вул. Героїв Небесної Сотні у м. Шепетівка Хмельницької області. В зустрічному позові відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 і задоволення його зустрічного позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Судом не взято до уваги наданий ним акт про неможливість потрапити до кімнати у гуртожитку, не враховано те, що до 2007 року він вносив плату за користування кімнатою. ОСОБА_1 фактично не проживає на спірній житловій площі.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і її представник визнали апеляційну скаргу не обґрунтованою у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 30 квітня 2004 року ОСОБА_1, як працівнику ВАТ «ШЗК», виданий ордер №741 на право зайняття кімнати №84 по вул. К.Маркса, 31А (тепер вул. Героїв Небесної Сотні) у м. Шепетівці житловою площею 13,2 кв.м. Ордер виданий на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету товариства №12 від 14 квітня 2004 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником житлового приміщення кімнати №84 по вул. К.Маркса, 31А у м. Шепетівці на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29 березня 2013 року виконавчим комітетом Шепетівської міської ради. Право власності на житло набуто ОСОБА_1 шляхом приватизації.

Згідно з довідкою ПП «Управлінська компанія «Управдом» №3087 від 09 листопада 2016 року на позивача відкритий особовий рахунок №20953 за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 31А/84 у м. Шепетівці. Заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг немає.

У жовтня 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що на цій же житловій площі зареєстрований колишній житель кімнати ОСОБА_5, який не бажає знятися з реєстраційного обліку, чим створює їй перешкоди у користуванні житлом.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні первісного позову і відмові у зустрічному позові суд фактично виходив з того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. ОСОБА_5 не надав доказів того, що має право на користування спірним житловим приміщенням.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

У матеріалах справи відсутні відомості про видачу ОСОБА_3 ордера на право заселення кімнати № 84 по вул. К.Маркса, 31А у м. Шепетівці.

Допитані в суді першої інстанції свідки підтвердили факт не проживання відповідача у гуртожитку з 1998 року.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 02 червня 2017 року відмовлено в позові ОСОБА_3 до Шепетівської міської ради, третя особа ОСОБА_1, про визнання протиправним розпорядження і скасування свідоцтва про право власності на житло.

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При вирішенні спору суд помилково посилався на ст.ст. 71,72 ЖК України, але це не призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і спростовували його висновок. Вони фактично зводяться до власної оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування судового рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/ ОСОБА_6

Суддя/підпис/ ОСОБА_7

Суддя /підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_9 Провадження № 22-ц/792/1009/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія 43