Справа № 236/3059/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2017 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

24 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, в якій він просить розірвати шлюб, зареєстрований 18 жовтня 2003 року між ним та ОСОБА_3.

Суддя дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, доходить висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору, щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України заява повинна містити:

1. найменування суду, до якого подається заява;

2. ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3. зміст позовних вимог;

4. ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5. виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6. зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав, для звільнення від доказування;

7. перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позовна заява не містить посилання на докази, що підтверджують обставини справи, а саме факт укладання шлюбу. Клопотання про витребування доказів відповідачем не заявлено.

За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України постановляє ухвалу, якою залишає заяву без руху, про що сповіщає позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л ИЛ А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати ОСОБА_4 строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з моменту отримання копії ухвали. В іншому разі позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -