РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 12 червня 2009 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №415, посилаючись на те, що сімейні відносини не склалися через з причин несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2014 року та носять суто формальний характер, більше трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вважає, що їх шлюб розпався остаточно і подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам.Також, позивачка після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Вдовенко».

В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розірвати шлюб між ним та позивачкою, а також розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 183038, 12.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №415 (а.с.19). Подружжя від шлюбу має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. Відповідач в заяві, наданій до суду, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, час сумісного не проживання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,174,212-215 ЦПК України, в силу ст. ст. 110,112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12 червня 2009 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №415.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Вдовенко».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя