У х в а л а

"04" жовтня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_2 з листопада 2007 року страждала психічними розладами, у зв'язку з чим не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що свідчить про втрату нею дієздатності з цього часу.

Вивчивши подані матеріали, суддя прийшов до висновку, що вказана заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 258 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Статтею 258 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вимоги вказаної статті кореспондуються із ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК України. Тому в заяві повинно бути зазначено не лише факт, який просить встановити заявник, а і причини неможливості одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви повинно бути приєднано довідку про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Отже, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.

В матеріалах справи міститься акт судово-психіатричної експертизи №806 від 02 серпня 2011 року Київського міського центру судово-психіатричної експертизи Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення КМДА відповідно до висновку якого, ОСОБА_2 в період листопад 2007 року - лютий 2008 року страждала психічним розладом у формі оранічного ураження головного мозку поєднанного (травматичного, інтоксикаційного, судинного) генезу з психоорганічним синдромом, при цьому наявні психічні розлади суттєво впливали на її здатність у вказаний період часу усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто ОСОБА_2 в період листопад 2007 року - лютий 2008 року за своїм психічним станом не була здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2010 року визнано недієздатною ОСОБА_2, 1962 року народження та призначено над нею опікуном ОСОБА_1

Однак, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 не зазначає причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та не зазначає докази, що підтверджують факт втрати дієздатності ОСОБА_2 в період з лютого 2008 року по лютий 2010 року (ухвалення рішення Дніпровського районного суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною).

Вказані недоліки підлягають усуненню.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам цивільно - процесуального законодавства, застосовуючи за аналогією положення ст. 121 ЦПК України, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119, 121, 209, 210, 253-258 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя