ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2135/17
провадження № 2/753/3183/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2017 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Даниленко В.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, разом з нею була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_5 в межах суми боргу у розмірі 76 668,89 грн., мотивуючи це тим, що у позивача ОСОБА_3 є всі підстави вважати, що є ризик відчуження відповідачем наявного у нього майна, що можу утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частина 3 цієї ж статті наголошує, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.1, ч.1, ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Однак, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.4, 7, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, у вказаному вище пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. з наступними змінами і доповненнями роз'яснити про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки представник позивача не зазначив на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт, та не надав документів, які б слугували доказами належності цього майна відповідачу, а також уникаючи наслідків які можуть привести до порушення прав та інтересів інших осіб, тому клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-152 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Роз"яснити позивачу та його представнику, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його зверненню з інших підстав.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя : Даниленко В.В.