Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр»ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововязівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі - Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, КП «Павлоградське МБТІ» Дніпропетровської області, Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 20.09.2016 року померла його мати ОСОБА_2, при цьому після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої, в тому числі, входить і житловий будинок № 123, розташований по вул. Південній в с. Нововязівське Юрївського району Дніпропетровської області.

Звернувшись до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді вищевказаного житлового будинку позивач отримав відмову, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а зокрема документу, який би посвідчував право власності померлої ОСОБА_2 на житловий будинок № 123 по вул. Південна в с. Нововязівське Юрївського району Дніпропетровської області.

Позивач зазначав, що право власності на житловий будинок № 123 по вул. Південна в с. Нововязівське Юрївського району Дніпропетровської області зареєстровано за його батьком ОСОБА_3, померлим 09.10.1990 року, при цьому його померла мати ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 у вигляді спірного житлового будинку, однак за життя своїх спадкових прав на вказаний будинок не оформила.

Відтак, позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно у вигляді житлового будинку № 123 по вул. Південна в с. Нововязівське Юрївського району Дніпропетровської області з причин їх відсутності, а тому змушений звертатися до суду про визнання за ним права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншим чином не може реалізувати свої спадкові права.

Посилаючись на ст.ст. 1261, 1268 , 1296 ЦК України позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 123 по вул. Південна в с. Нововязівське Юрївського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 20.09.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги повністю підтримав.

Відповідач по справі Нововязівська сільська рада Юр»ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю визнали (ас. 90).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, при цьому, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином (ас. 89), заперечень проти позову не надали.

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог КП «Павлоградське МБТІ» м. Павлоград Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином (ас. 39), при цьому заперечень проти позову не надали.

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, що були залучені до участі у справі на підставі ухвали суду від 25.09.2017 року (ас. 27-28), в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином (ас. 38), заперечень проти позову не надали.

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та третіх осіб по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів, проти чого позивач в судовому засіданні не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, з копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії ЯД № 435021 від 22.11.1952 року вбачається, що останній народився 05.11.1952 року та батьком останнього є ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2 (ас. 7).

З копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 089378 від 29.11.1996 року вбачається, що батько позивача ОСОБА_3 помер 06.11.1990 року (ас. 6).

З копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 708352 від 22.09.2016 року вбачається, що мати позивача ОСОБА_2 померла 20.09.2016 року (ас. 5).

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 № 144/2016 (ас. 41-81), вбачається, що після смерті останньої позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (ас. 44), при цьому інший спадкоємець, а зокрема ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився, надавши про це відповідну заяву до нотаріальної контори (ас. 44 на звороті).

03 липня 2017 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими № 394, № 395 та № 396 відповідно, згідно яких після смерті матері ОСОБА_2 успадкував належні останній земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ас. 73-74).

Між тим, відповідно до постанови державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 356/02-31 від 03.07.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 123, розташований по вул. Південній в с. Нововязівське Юрївського району після смерті ОСОБА_2, померлої 20.09.2016 року, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, а зокрема документу, який би посвідчував право власності померлої на спірний житловий будинок (ас. 8).

Так, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що його померла мати ОСОБА_2 дійсно за життя не оформляла спадкових прав після смерті свого чоловіка (батька позивача) ОСОБА_3 та документу, який би посвідчував її право власності на житловий будинок № 123 по вул. Південній в с. Нововязівське Юрївського району, остання не мала.

Між тим, позивач вказував, що зазначений житловий будинок на праві власності належав його померлому батьку ОСОБА_3 , так як саме він в свій час збудував такий будинок.

Однак, надавати будь-які докази з приводу належності його померлому батьку спірного житлового будинку на праві власності позивач відмовився, пояснивши суду, що справу просить розглянути за наявними у ній матеріалами, а щодо належності спірного будинку на праві власності його померлому батькові повірити йому на слово.

Суд зазначає, що неодноразово в судовому засіданні розяснював позивачеві його право надати суду докази з приводу заявлених вимог та на підтвердження викладених у позові обставин, а так само розясняв позивачеві його право подавати суду заяви про витребування доказів, допит свідків, тощо, однак вказаними правами позивач відмовився скористатися.

Натомість, матеріали долучені позивачем до позовної заяви, не містять жодних доказів щодо належності житлового будинку № 123 по вул. Південній в с. Нововязівське Юрївського району на праві власності як померлому батьку позивача ОСОБА_3 так і його померлій матері ОСОБА_2. Не містять таких даних і матеріали затребуваної судом спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (ас. 41-81), а також матеріали технічної інвентаризації житлового будинку надані КП «Павлоградське МБТІ» (ас. 82-86).

Суд зауважує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження будівництва спірного житлового будинку саме його батьком (свідоцтво про забудову, рішення про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку, акт прийому житлового будинку в експлуатацію, записи погосподарських книг про належність спірного будинку батьку, тощо), а також щодо належності житлового будинку батьку на праві власності.

Згідно довідки № 1466 від 25.10.2016 року та № 1465 від 25.10.2016 року виданих Нововязівською сільською радою Юрївського району, що містяться в матеріалах спадкової справи (ас. 50), ОСОБА_2 на день смерті свого чоловіка ОСОБА_3 була зареєстрованою та проживала разом з останнім в будинку № 123 по вул. Південній в с. Нововязівське Юрївського району, при цьому після смерті чоловіка та до дня своєї смерті залишалася проживати у вказаному будинку.

Однак, ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у вигляді спірного житлового будинку, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), за життя спадкових прав на вказаний будинок не оформляла, а відтак право власності на спірний житловий будинок не набула.

З огляду на дане , в судовому засіданні не встановлено, що як батьком позивача ОСОБА_3 так і матірю останнього ОСОБА_2 була здійснена реєстрація права власності на спірний житловий будинок та отримані будь-які правовстановлюючі документи на вказаний обєкт нерухомості, що фактично позивач і не заперечував в судовому засіданні.

Таким чином, будинок з позовом про визнання права власності на який звернувся позивач - спадкоємець, не був у встановлений законом спосіб на праві власності зареєстрований за спадкодавцем ОСОБА_2, доказів про реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 за життя останньої позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлене судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок , то і спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини ( ВССУ »Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року).

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Якщо обєкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстровано, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обовязки, а саме:

- право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використанні спадкодавцем у процесі цього будівництва;

- право завершити будівництвом обєкт;

- право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт;

- право одержати на своє імя свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, оскільки до складу спадщини входять лише ті права та обовязки носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, то не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців останнього.

Оскільки право власності на спірне домоволодіння не було належним чином зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_2, тому таке право власності не входить до складу спадщини, враховуючи час її відкриття.

Відтак, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набула права власності на спірний будинок, таке за собою належним чином не зареєструвала, то визнання на нього права власності за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування не можливо, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Нововязівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С. О. Маренич