АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-6533/11 Головуючий суддя І інстанції Грищенко І.О.
Провадження № 22-ц/790/3576/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: заява про поворот виконання рішення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Радченко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2017 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Управління Держкомзему у м. Харків, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний стан та повернення земельної ділянки територіальній громаді та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання рішень Харківської міської ради такими, що не відповідають чинному законодавству,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, посилаючись на те, що посадові особи Харківської міської ради вчинили дії по виконанню зазначеного судового рішення, знищили належне йому майно, що було розташовано по вул. Рязанській, 22 та по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові, а саме знищили сад, гараж, огорожу натомість побудували заасфальтовану прохідну дорогу (пандус) загального користування, чим зробили цю частину земельної ділянки непридатною для садівництва.

Після уточнень вимог заяви про поворот виконання рішення суду, ОСОБА_1 остаточно просив суд зобов*язати Харківську міську раду відшкодувати йому вартість усієї земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, 22, площею 1 179 кв.м., у розмірі 6 382 000 грн., відшкодувати ринкову вартість гаражу за оцінкою ТОВ «Аргумент-Експерт», що станом на березень 2017 року складає 291 365 грн., відшкодувати ринкову вартість огорожі спірних земельних ділянок, що станом на березень 2017 року становить 164 609 грн., відшкодувати упущену вигоду у зв*язку з незаконним руйнуванням нерухомості гаражу, який ОСОБА_1 здавав в оренду, у розмірі 148 180 грн., а всього 6 974 684 грн. У разі неможливості відшкодування заподіяної шкоди у визначеному заявником розмірі, останній просив зобов*язати Харківську міську раду демонтувати протягом тижня з часу ухвалення рішення у справі бетонний паркан, побудований посеред спірної земельної ділянки, та відшкодувати йому вартість частини садової ділянки, площею 160 кв.м., яка складає 866 037 грн. і ринкову вартість знищеної частини саду у розмірі 50 000 грн. У такому випадку, загальна сума відшкодування завданих збитків складатиме 1 520 191 грн., та має бути зменшена на 11 470 грн. (відшкодована вартість шлакоблоків).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції, просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Наполягає, що судове рішення, про поворот виконання якого він просить, є фактично виконаним. Вказує, що районним судом порушено вимоги статей 380-381 ЦПК України, які регулюють питання повороту виконання та які не містять жодних звужень поняття виконаних судових рішень.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що дане рішення в порядку розділу VI ЦПК не виконувалося, виконавче провадження не відкривалося, в той час як можливість вирішити питання про поворот виконання рішення суду допускається лише у процедурі виконання судових рішень в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 09 серпня 2011 року перший заступник прокурора м. Харкова діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Управлянні Дерземагенства у м. Харкові, після уточнення позовних вимог остаточно просив визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул.. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року №4240, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034 , зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові 10.12.2001 року №4127, зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997року №54/6 про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7x6м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові, визнати недійсним Державний акт від 05.12.1996 року серія ХР-31-01-028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0.1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові для ведення садівництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №776, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22.02.1999 року № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради ОСОБА_1 на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41, 4 кв.м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові. Зобов'язати гр. ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77-Б в м. Харкові шляхом демонтажу гаражу та іншого нерухомого майна, що розташоване на вказаній земельній ділянці, привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан та повернути територіальній громаді міста в особі Харківської міської ради )

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому після уточнень остаточно просив визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Рязанська, 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.6 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою), в частині законності прийняття рішення про це виконкомом міської ради, оскільки повноваження з передачі ділянок у власність були передані Харківською міською радою виконкому на підставі ст.3 Земельного кодексу (в редакції на час прийняття рішення) та п.1.2 рішення II сесії XXIII скликання Харківської міської ради від 21.05.1998 р.«Про передачу виконавчому комітету повноважень по передачі, наданню та вилученню земельних ділянок». Підтвердити законність видачі ОСОБА_2 07.11.2001року державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанська, 22; визнати, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Рязанська. 22 для ведення садівництва» в м. Харкові від 24.10.2001 № 1925, не порушувало ст.17 Земельному кодексу України (в редакції на час прийняття рішення Харківською міськрадою) в частині виготовлення проекту відведення земельної ділянки, оскільки про проект відведення земельної ділянки в ст.17 Земельного кодексу (ч.3;4 ст.17) йдеться в контексті «передачі у власність ділянок із земель запасу» (ч.3 ст. 17). ОСОБА_2 отримував в 2001 році ділянку у власність не з земель запасу, а приватизував свою ділянку, надану йому в постійне користування в 1994 році; визнати наявність правових підстав та законність передачі в 2001 році у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для садівництва, наданої йому в 1994 році у постійне користування: правовими підставами передачі в 2001 році у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для садівництва, були ст. 6, 17, 57 Земельного кодексу (в редакції на час прийняття рішення). Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992, № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», а також наявність у ОСОБА_2 державного акту на право постійного користування ділянкою, виданого на підставі рішення міськвиконкому від 13.04.1994, № 167, акту встановлення меж земельної ділянки; визнати безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню прохання первинної позовної заяви про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. Рязанська. 22, оскільки цей державний акт виданий законно і вичерпав себе 29.11.2001 року в момент укладання договору купівлі-продажу цієї ділянки. Підтвердити, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, площею 0,1179 га, від 29.11.2001 №2-2034 , укладений між ОСОБА_2 продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, укладений відповідно до законодавства України. Визнати такими, що відповідають законодавству України підстави набуття права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по вул. Рязанській, 22: договір купівлі-продажу зареєстровано розпорядженням Харківського міського голови від 12.12.2001 року № 2377, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Рязанська, 22, виданий ОСОБА_1. у відповідності до законодавства 19.12.2001 року, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4127; встановити, що нема жодних підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності, отриманого ОСОБА_1 на законних підставах, без порушень законодавства; визнати, що в діях виконкому Харківської міськради не було протиправних дій при наданні в 1994 році ОСОБА_2 в постійне користування земельної ділянки по вул. Рязанська. 22, при передачі йому ж цієї ділянки в приватну власність в 2001 році, при видачі державного акту на право приватної власності на цю ділянку ОСОБА_1 в 2001 році , інтереси держави при цьому не були порушені ні юридично, бо зазначене відбувалось у відповідності до законодавства, ні фактично, бо наслідком надання засміченої земельної ділянки (до 1994 р) в постійне користування, а потім у власність, стало припинення стихійного звалища біля головного джерела міста, перетворення смітника в облаштовану садову ділянку; визнати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, п.п.6; про задоволення протесту прокурора м. Харкова та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, таким, що прийнято з порушенням законодавства України: ст.41 Конституції України, ст.140 чинного Земельного кодексу України , визнати незаконними та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.7; 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1981 вих 11, та про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22, визнати незаконними та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 № 324/11, пп.8; 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1983 вих 11 про скасування рішення виконкому Харківської міськради від 24.10.2001 № 1925 «Про передачу громадянину України у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській. 77-Б, визнати, що нема жодних законних підстав для того, щоб зобов'язати ОСОБА_1 «повернути територіальній громаді міста земельну ділянку за адресою вул. Рязанська, 22»; просив відшкодувати за рахунок Харківської міської ради завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 35 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 730 грн., при цьому зазначив, що він не ставить питання про відшкодування шкоди, завданої його з дружиною власності, земельній ділянці, саду, гаражу, що буде предметом окремого позову.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2012 року позовні вимоги Харківської міської ради задоволені. Вирішено визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у м. Харкові від 07.11.2001 р. № 4240. Вирішено визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки від 29.11.2001 р. № 2 2034, зареєстрованого у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Вирішено визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,11792 га по вул. Рязанська, 22 (вул. Мінська) у м. Харкові 10.12.2001 № 4127. Вирішено визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 р. № 54/6 про надання дозволу ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7 х 6 м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові. Вирішено визнати недійсним Державний акт від 05.12.1996 р. серія ХР 31 01 028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові для ведення садівництва, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 776. Вирішено визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22.02.1999 р. № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради ОСОБА_1 на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41,4 кв. м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові. Вирішено повернути земельні ділянки по вул. Рязанська, 22 загальною площею 0,11792 га та по вул. Мінській, 77 Б загальною площею 0,1189 га у м. Харкові Харківській міській раді з приведенням їх у придатний для подальшого використання стан. В задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18.03.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1, до якої приєдналася ОСОБА_3, відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2012 р. залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.07.2013 р. касаційна скарга ОСОБА_1, до якої приєдналася ОСОБА_3 відхилена. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року залишена без змін.

Постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 29.10.2014 р. заява ОСОБА_1 задоволена. Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.07.2013 р. скасована, справа передана на новий касаційний розгляд.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 р касаційна скарга ОСОБА_1, до якої приєдналася ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2012 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18.03.2013 р. скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 р. позовні вимоги Харківської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанській, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 07.11.2001 року № 4240, про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2 2034, зареєстрованого у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1179 га по вул. Рязанській, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові від 10.12.2001 року № 4127, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7 х 6 м. на земельній ділянці, наданій для садівництва по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові для ведення садівництва від 05.12.1996 року серія ХР 31 01 028607, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 776, про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 22.02.1999 року № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова ОСОБА_1 на право приватної власності на гараж літ. «А», площею 41,4 кв. м. на приватній садовій ділянці по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові, про зобовязання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку по вул. Рязанській, 22 (вул. Мінська) в м. Харкові у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради та звільнити земельну ділянку площею 0,1189 га по вул. Мінській, 77 Б в м. Харкові шляхом демонтажу гаражу та іншого нерухомого майна, розташованого на ділянці та привести її у стан, придатний для подальшого використання -залишені без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Вирішено визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п. п. 6 та 6.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04 34 1981 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по вул. Рязанській, 22 для ведення садівництва від 24.10.2001 року № 1925. Вирішено визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п. п. 7 та 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04 34 1982 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про надання в користування земельної ділянки по вул. Мінській для садівництва від 13.04.1994 № 167. Вирішено визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п. п. 8 та 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04 34 1983 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки по вул. Мінській, 77 Б для ведення садівництва від 09.10.1996 року № 1004. Вирішено стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 18330 грн. Вирішено стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 10730 грн. Вирішено стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1702,82 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.02.2016 апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Харківської міської ради ОСОБА_6 задоволені частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 р. змінено. В частині задоволення вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення на його користь грошової компенсації матеріальної шкоди в розмірі 18330 грн. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 р. скасовано і у задоволенні вказаних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено стягнути з Харківської міської ради на користь держави недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2486,17 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2016 р. касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 р. у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2016 р. залишено без змін.

Згідно ст. 380 ЦПК питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. У разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що вирішення питання про поворот виконання рішення суду допускається лише в процедурі виконання судового рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції безпідставно вважав зазначені обставини встановленими рішенням Конституційного суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011, між тим предметом розгляду справи № 1-25/2011 було офіційне тлумачення положень п. 28 ч. 1 ст. 293 ЦПК України щодо можливості апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви щодо повороту виконання рішення суду.

Так, аналіз норм ст. 380 ЦПК України свідчить, що позивач (стягувач) зобов'язаний повернути відповідачу (боржнику) всі стягнуті з нього грошові кошти та все майно, яке раніше належало відповідачу (боржнику) і було передано позивачем (стягувачем) у процесі виконання судового рішення. Зазначені норми не обмежують можливість вирішення питання про поворот виконання рішення лише випадком, коли рішення виконувалось в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» регламентує виконання рішень в примусовому порядку, однак, рішення суду може бути виконано боржником і не в примусовому порядку до вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, що також не виключає застосування повороту виконання рішення суду у разі його подальшого скасування.

Із обставин цієї справи вбачається, що Харківською міською радою фактично були вчинені дії щодо примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 березня 2012 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.03.2017 року виконкомом Харківської міської ради було ухвалено рішення № 152 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан».

Вказаним рішенням Департаменту комунального господарства разом із КП «Харківські теплові мережі», КП «Харківводоканал», КП «Міськсвітло», СКП «Харківзеленбуд», КП «Харківблагоустрій» доручено забезпечити звільнення територій від безхазяйного майна, самовільно розмішених об'єктів, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів, тощо згідно додатку, згідно актів перевірки Інспекції з благоустрою та екології міста Харкова Управління екології та благоустрою Департаменту комунального господарства Харківської міської ради. У разі незвільнення територій у добровільному порядку доручено провести звільнення територій від самовільно збудованих обєктів та розміщеного майна згідно додатку, шляхом їх демонтажу.

На підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 20.03.2017 року № 152, згідно актів від 22.03.2013 року (а.с. 287, 288 том 4) були вчинені дії з демонтажу капітального гаражу та огорожі з металевими воротами та дверима на земельних ділянках по вул. Рязанська, 22 та по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові, які належать ОСОБА_1

Рішення виконкому Харківської міської ради від 20.03.2017 року № 152 та дії посадових осіб Харківської міської ради по його виконанню були оскаржені ОСОБА_1 до суду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року вирішено визнати незаконним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.03.2013 року № 152 "Про відновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан" в частині п.п. 22 та 23 додатку та скасувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.03.2013 року № 152 "Про відновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан" в частині включення огорож садових ділянок по вул. Рязанській, 22 та по вул. Мінській, 77-Б, капітального гаражного боксу на два гаражі до переліку самовільно розміщених обєктів, від яких звільняється територія м. Харкова з ціллю відновлення, належного утримання та приведення в придатний для використання територіальною громадою міста стан. Визнано неправомірними дії посадових осіб та комунальних служб Харківської міської ради, які мали місце 22.03.2013 року при виконанні рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.03.2013 року № 152 "Про відновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан" в частині звільнення земельних ділянок по вул. Рязанській, 22 та по вул. Мінській, 77-Б, від розміщених на них об*єктів. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в розмірі 11 470 грн.

Із змісту мотивувальної частини зазначеної постанови вбачається, що з пояснень представника Харківської міської ради встановлено, що рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 152 від 20.03.2013 року було прийнято на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року.

Визнаючи рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 152 від 20.03.2013 року незаконним адміністративний суд виходив з того, що оскаржуване рішення та дії по його виконанню фактично означали примусове виконання рішення суду.

Залишаючи без змін Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року Харківський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 17 грудня 2015 року також виходив з того, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.03.2013 року та дії по його виконанню фактично означали примусове виконання рішення суду, а тому Харківською міською радою було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене, колегія суддів вважає встановленим той факт, що Харківською міською радою були вчинені дії по примусовому виконанню рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, в тому числі дії з демонтажу капітального гаражу та огорожі з металевими воротами та дверима (акти від 22.03.2013 року (а.с. 287, 288 том 4) на земельних ділянках по вул. Рязанська, 22 та по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові, які належать ОСОБА_1

Той факт, що Харківською міською радою були вчинені дії по виконанню рішення суду всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не може обмежувати право ОСОБА_1 на захист його майнових прав в обраний ним спосіб шляхом повороту виконання скасованого судового рішення.

Згідно висновку ТОВ «Аргумент-Експерт» від 14.03.2017 року (а.с. 30-43 том 8), можлива ринкова вартість гаражу, який був розташований на земельній ділянці по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові складає 291365 грн.

Згідно висновку комплексної судової оціночно-будівельної, товарознавчої та економічної експертизи від 29.02.2016 року (а.с. 109 118 том 7), загальна вартість огороджень земельних ділянок по вул. Рязанській, 22 та по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові станом на жовтень 2015 року становить 139618 грн.

Колегія суддів приймає зазначені висновки, які не спростовані, у якості письмових доказів вартості вказаного майна.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вартість огорожі з жовтня 2015 року збільшилась в результаті інфляції не підтверджені, оскільки інфляція сама по собі не свідчить про збільшення вартості нерухомого майна.

Належних та допустимих доказів вартості кущів, дерев та насаджень, які були прибрані із земельних ділянок, належних ОСОБА_1, матеріали справи не містять. Надані ним відомості з мережі Інтернет застосуванню не підлягають, оскільки не свідчать, що саме такі рослини були знищені.

Постановою Адміністративного суду Харківської області з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування шкоди було стягнуто вартість будівельних матеріалів для будівництва гаражного боксу та огорожі - 11 470 грн.

За таких обставин, вартість гаражу та огорожі за вирахуванням вартості будівельних матеріалів для їх будівництва (291365 грн. + 139618 грн. - 11 470 грн. = 419513 грн.) підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Харківської міської ради в порядку повороту виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року.

ОСОБА_1 не заперечує, що на цей час право власності на земельні ділянки по вул. Рязанській, 22 та по вул. Мінській, 77 Б у м. Харкові у відповідному Державному реєстрі зареєстровано на його ім*я. За таких обставин ОСОБА_1 є власником зазначених земельних ділянок, тому відсутні підстави для стягнення на його користь їх вартості.

Питання про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками ОСОБА_1 не позбавлений можливості вирішити шляхом пред*явлення відповідного позову, оскільки неможна вважати, що будівництво бетонного паркану та асфальтування дороги посеред земельної ділянки були вчинені Харківською міською радою на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року.

Питання про відшкодування упущеної вигоди також не може бути вирішено в порядку повороту виконання рішення суду, а є предметом самостійного позову.

З урахуванням наведеного і відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду - скасуванню, з постановленням ухвали з цього питання про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 із наведених вище підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 207, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2017 року - скасувати .

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 419513 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення відмовити.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_7