Справа №173/1198/17
Провадження №2/173/739/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна -
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: він перебуваючи у родинних відносинах з фізичною особою підприємцем ОСОБА_5. надав у її користування транспортний засіб RENAULT «CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_4
З 2013 року використовувала даний транспортний засіб для здійснення підприємницької діяльності для задоволення особистих потреб.
10.04.2017 року ОСОБА_3 уклала договір про надання послуг з відповідачем. Відповідно до умову даного договору відповідач повинен був виконувати послуги з доставки товарів продовольчої та непродовольчої групи у межах м. Київ та передмістя на відстані не більше 30 кілометрів від адміністративних меж міста згідно замовлення (запиту) та в межах дозволеної підприємницької діяльності замовника клієнтам ( фізичним особам-підприємцям)
Відповідно до п. 1.5 вищевказаного договору ОСОБА_3, мала право для виконання послуг надати відповідачу у тимчасове безоплатне користування необхідні матеріальні цінності.
ОСОБА_3, звернулась до нього з проханням надати відповідачу автомобіль для виконання послуг за вказаним договором.
Він погодився та доручив ОСОБА_3, передати відповідачу його автомобіль у тимчасове користування.
На наступний день після укладення договору про надання послуг ОСОБА_3. надала відповідачу у тимчасове користування транспортний засіб, автомобіль RENAUT «CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_4 з метою доставки клієнтам великої кількості товарів.
Даний автомобіль мав бути повернений у вечорі того ж дня. Однак, відповідач його не повернув, а тільки через три дні повідомив ОСОБА_3, про місце, де залишив транспортний засіб. Після того як він з ОСОБА_3, знайшли автомобіль, ними було виявлено, що він пошкоджений
Як пояснив відповідач, 11 квітня 2017 року він виїхав на вказаному автомобілі з метою доставки продовольчих товарів клієнтам по м. Києву. Керуючи транспортним засобом, він не справився з керуванням та з'їхав на обочину дороги, в результаті чого автомобіль перевернувся і зазнав значних механічних та конструктивних ушкоджень.
Свою вину відповідач визнав повністю. Шкодував про вчинене та розкаювався. При цьому пояснив, що сам винен у тому, що не справився з керуванням транспортним засобом. На підставі визнання вини та відсутності постраждалих осіб не став звертатись та повідомляти органи поліції.
Відповідач зобов'язувався за власний рахунок компенсувати ремонт транспортного засобу в строк до 30.04.2017 року, що підтверджується наданою ним розпискою на ім'я ОСОБА_3
Однак взятих на себе зобов'язань з ремонту транспортного засобу не виконав, почав уникати зустріч з ним та ОСОБА_3 На телефонні дзвінки не відповідає, його місце перебування йому не відоме. Всі спроби його знайти позитивного результату не дали.
В результаті пошкодження автомобіля, йому спричиненні збитки. Згідно висновку № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного йому як власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку складає 114785 грн., 01 коп., відшкодувати який відповідач відмовляється.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ФОП ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
З'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що між третьою особою ОСОБА_3, та відповідачем 10.04.2017 року був укладений договір про надання послуг, що підтверджується копією договору про надання послуг.
Відповідно до умову даного договору, а саме п.1.1, відповідач повинен був виконувати послуги з доставки товарів продовольчої та непродовольчої групи у межах м. Київ та передмістя на відстані не більше 30 кілометрів від адміністративних меж міста згідно замовлення (запиту) та в межах дозволеної підприємницької діяльності замовника клієнтам ( фізичним особам-підприємцям).
Відповідно до п. 1.5 вищевказаного договору ФОП ОСОБА_3, мала право для виконання послуг надати відповідачу у тимчасове безоплатне користування необхідні матеріальні цінності.
Відповідно до п.2.3 вищевказаного договору виконавець, тобто відповідач, зобов'язувався дбайливо ставитись та зберігати матеріальні цінності замовника. В разі повної або часткової втрати, навмисної порчі ( у тому числі із неуважності, недбайливого відношення) за винятком природного зносу, виконавець зобов'язувався повністю компенсувати замовнику за власний рахунок відновлювальну (ринкову або товарну) вартість втрачених необхідних матеріальних цінностей на протязі одного дня з моменту виявлення факту втрати (порчі).
Згідно висновку № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку складає 114785 грн. 01 коп.
Відповідно до розписки від 17.04.2017 року, виданої на ім'я ФОП ОСОБА_3, встановлено,що відповідач зобов'язувався відремонтувати автомобіль RENAULT «CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_4 в період з 17.04.2017 року по 30.04.2017 року. Та всі витрати по ремонту авто біля відповідач бере на себе, що підтверджується розпискою від імені ОСОБА_2
Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи, що факт спричинення майнової шкоди відповідачем визнається відповідачем на підставі написаної ним розписки на ім'я третьої особи ФОП ОСОБА_3
Розмір спричинених позивачеві збитків підтверджується висновком № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 позивач є власником транспортного засобу, автомобіля RENAULT «CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_4.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування позивачу спричиненої майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 114785 грн., 01 коп., так як саме позивач, а не ФОП ОСОБА_3, є власником пошкодженого транспортного засобу.
Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відповідачем суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно позовних вимог позивач обґрунтовує спричинену йому моральну шкоду тим, що він та члени його сім'ї були позбавлені користуватися транспортним засобом для особистих потреб. У результаті пошкодження транспортного засобу позивач був позбавлений права на швидке та зручне для нього пересування. Не міг виїхати з родиною для придбання продуктів харчування, на дачу. Не міг перевозити вирощені овочі, фрукти, побутові речі тощо. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелось відкласти, а від деяких він взагалі змушений був відмовитись, що призвело до істотних порушень життєвих потреб позивача та до погіршення стану його здоров'я.
Проте обґрунтовуючи позовні вимоги позивач сам посилається на те, що він з 2013 року передав належний йому транспортний засіб, автомобіль RENAULT «CLIO» в користування ФОП ОСОБА_3 А враховуючи, що позивач та третя особа, зареєстровані в різних населених пунктах України, які значно віддалені один від одного, суд робить висновок про те, що позивач не потребував даний автомобіль для власного користування, так як автомобілем користувалась третя особа ФОП ОСОБА_3 Тому спричинення моральної шкоди в результаті пошкодження відповідачем належного позивачу автомобіля, в зв'язку з неможливістю позивача користуватись даним автомобілем для задоволення власних потреб суд не вбачає.
Крім того, відносини між відповідачем та третьою особою ФОП ОСОБА_3, виникли в результаті укладення договору про надання послуг, умовами якого не передбачено обов'язку відповідача відшкодовувати спричинену моральну шкоду.
За таких обстави суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди за потрібне відмовити в повному обсязі.
При цьому позивач не позбавляється права ставити дані позовні вимоги з відповідним обґрунтуванням саме до третьої особи ФОП ОСОБА_3, а не до відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2, на користь позивача підлягають стягненню понесені ними судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі замовлених позовних вимог. А саме в сумі 1147.85 грн.
На основі ст. 22, 1166 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна- задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, 114785 грн., 01 коп. на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля RENAULT CLIO, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Стягнути із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 1147.85 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом десяти днів з моменту його отримання, шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та /або заява подані не були. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, та/або перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М.