Номер провадження 2/289/694/17
Справа № 289/1053/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Меньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її батька відкрилась спадщина, до якої входять, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку невідповідністю правовстановлюючих документів, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживанням без реєстрації з батьком на час відкриття спадщини, доглядом за будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі, отримувала кошти за землю, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки.

В судове засідання позивач не з'явилась, про місце та час слухання справи була належним чином повідомлена.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 дійсно був батьком позивача відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.09.1976 року, він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 73 років в с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області - даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане виконкомом Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 14.02.2005 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки загальною площею 2,2072 га, а саме:

- земельна ділянка площею 1,2135 га (кадастровий номер НОМЕР_3),

- та земельна ділянка площею 0,9937 га (кадастровий номер НОМЕР_4),

цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий на його ім'я на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 07.06.2004 року № 113.

Також встановлено, що оригінал у вищезазначеному Державному акті відсутня дата його видачі, тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом.

Встановлено, що позивач фактично вступила у спадщину шляхом постійного проживанням без реєстрації з батьком на час відкриття спадщини, доглядом за будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі, отримувала кошти за землю, тощо - даний факт підтверджує довідка № 42 від 15.05.2017 року, видана виконкомом Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Крім того, спадщину після смерті ОСОБА_2, ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась - дані факти також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47939297 від 01.06.2017 року.

У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області - право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 1,2135 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та земельну ділянку площею 0,9937 га (кадастровий номер НОМЕР_4), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада, що належали померлому батьку, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий на його ім'я на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький