Справа № 182/5986/17
Провадження № 2/0182/3781/2017
У Х В А Л А

Іменем України

27.10.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

У відповідності до ч.1ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, провулок Перший Підгорний, буд. 6 на підставі договору купівлі - продажу від 10 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 02 лютого 2017 року з її дозволу в належному їй будинку була зареєстрована ОСОБА_2 та згідно довідки №4124 від 25 вересня 2017 року за адресою реєстрації не проживає. В березні 2016 року позивач усно звернулася до ОСОБА_2 з приводу питання щодо зняття її з реєстраційного обліку в добровільному порядку. Однак, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач стала власником вищевказаного будинку 10 жовтня 2016 року.

Тому дані обставини підлягають уточненню.

Зі змісту позовної заяви, позивач одночасно просить «усунути перешкоди у користування житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням № 6 провулок Перший Підгорний в смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, при цьому позивач посилається на ст. 391 ЦК України.

За змістом ст. 391 ЦК України, позов про захист права власності подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном. Стаття391 ЦК України, не регулює визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, застосування якої вимагає встановлення певних фактичних обставин.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За такого, позивачу необхідно уточнити вимоги позову, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням, оскільки позивачем не чітко викладений зміст позовних вимог.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної зави додаються документи, які підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про судовий збір», передбачені розміри ставок судового збору, так за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень), які позивач має сплатити на розрахунковий рахунок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, та надати до суду оригінал платіжного документу.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4