Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

за участю представника ОСОБА_3., ОСОБА_4 -

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ейгон Лайф Україна» про стягнення страхового відшкодування,

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйгонЛайф Україна», подану представником Омел янчук Катериною Євгенівною, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовомдо Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ейгон Лайф Україна» (далі - ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна») про стягнення страхового відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що 06 серпня 2013 року між ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» та їх батьком ОСОБА_7 було укладено договір добровільного страхування життя № 10375-107052. Відповідно до п. 1.5.1 та 5.4 договору предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, повʼязані з життям, здоровʼям та працездатністю застрахованої особи, строк дії договору 10 років і страховим випадком є зокрема смерть страхувальника протягом дії договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року стався страховий випадок - ОСОБА_8 помер.

Оскільки відповідно до п. 6.1 договору при настанні страхового випадку вигодонабувачами є позивачі, які мають право отримати кожний по 50 % страхової виплати, у лютому 2014 року ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 звернулися до ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» із заявою про настання страхового випадку та надали необхідні документи для отримання страхової виплати.

Посилаючись на те, що 21 жовтня 2014 року відповідач безпідставно відмовив у страховій виплаті, позивачі просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня

2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 36 849 грн 21 коп., з яких: страхове відшкодування в розмірі 36 362 грн 01 коп., та сплачений судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. Стягнуто з ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 36 849 грн 21 коп., з яких: страхове відшкодування в розмірі 36 362 грн 01 коп., та сплачений судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» - Омелʼянчук К.Є. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від голови правління ПрАТ «СК «ТАС» - Власенко А.Л. надійшло клопотання про залучення до участі у даній цивільній справі ПрАТ «СК «ТАС», як правонаступника ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» у звʼязку із реорганізацією шляхом приєднання ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» до ПрАТ «СК «ТАС» та у звʼязку із тим, що внаслідок вказаної реорганізації до ПрАТ «СК «ТАС» переходять всі права та обовʼязки за договорами страхування, укладеними ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року залучено правонаступника відповідача ПАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» - ПАТ «СК «ТАС» до участі у вищевказаній справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга представник ПрАТ «СК «Ейгон Лайф Україна» - Омелʼянчук К.Є., правонаступником якого є ПАТ «СК «ТАС» підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на момент звернення ОСОБА_8 до відповідача із заявою на укладання договору добровільного страхування життя за програмою «Надійний захист» йому виповнилось 60 років, тобто страхувальник перебував у віці, що входить у зону ризику. У страховика були підстави скористатися своїм правом щодо вимоги результатів медичного обстеження та перевірки повідомленої страхувальником інформації, а також відповідач міг запросити додаткові дані, необхідні для оцінки ступеня страхового ризику, в тому числі медичного обстеження, як це передбачено Правилами добровільного страхування життя (п. п. 7.3.3, 11.3.2.,11.3.3.). При цьому, страховик прийнявши рішення про прийняття заяви ОСОБА_8 від 24 липня

2013 року та уклавши з ним 06 серпня 2013 року договір добровільного страхування, отримавши при цьому перший платіж у розмірі 10 000 грн, відповідач результати медичного обстеження, незважаючи на вік страхувальника, не вимагав та додаткові дані про стан його здоровʼя не запрошував, тобто скористався наданими йому правами на власний розсуд.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 липня 2013 року ОСОБА_8, якому на момент звернення виповнилося 60 років, звернувся до відповідача з заявою на укладання договору добровільного страхування життя за програмою «Надійний захист» за № 107052 з ризиками: до життя застрахованої особи до завершення строку дії договору; смерть застрахованої особи протягом дії договору; травматичне ушкодження або інший розлад здоровʼя внаслідок нещасного випадку, що стався із застрахованою особою протягом дії договору.

06 серпня 2013 року між страховиком та страхувальником, ОСОБА_8 було укладено договір добровільного страхування життя

№ 10375-107052 на стандартних умовах, предметом якого були майнові інтереси застрахованої особи повʼязані із життям, здоровʼям, працездатністю застрахованої особи з визначенням страхової суми у розмірі 72 724 грн

02 коп. та річним страховим платежем 10 000 грн, строком дії договору становив 10 років.

За умовами вказаного договору, вигодонабувачами при настанні страхового випадку «Смерть», визначено позивачів у справі з правом отримання по 50 % страхової виплати (п. п. 6.1. договору).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року стався страховий випадок помер ОСОБА_8, причиною смерті у довідці про причину смерті вказано - хронічна ішемічна хвороба серця.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до відповідача з заявами про настання страхового випадку.

21 жовтня 2014 року відповідач листами за № № 1733/33, 1734/33 відмовив позивачам у виплаті страхової виплати посилаючись на те, що на момент укладання договору страхування, при заповненні медичної декларації до заяви про укладання договору страхування життя № 107052 від 24 липня 2013 року, ОСОБА_8 не повідомив страховика про наявні у нього захворювання, чим порушив зобовʼязання, встановлені п. 11.2.1. Правил та

п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування», подавши недостовірні відомості щодо стану свого здоровʼя. При цьому зазначено, що для зʼясування обставин страхового випадку, страховиком було направлено запити до компетентних органів охорони здоровʼя.

Відповідно до отриманої відповіді Клінічної лікарні «Феофанія» від

01 жовтня 2014 року ОСОБА_8 з 28 серпня 2009 року по 19 вересня

2009 року перебував на стаціонарному лікуванні в центрі патології ЛОР органів, де йому було встановлено основне захворювання та низку супутніх захворювань.

Відповідно до Правил добровільного страхування життя від 26 липня 2007 року зі змінами від 22 грудня 2008 року № 1, зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України

09 квітня 2009 року та змінами від 18 листопада 2001 року № 2, зареєстрованими ДФПУ 22 грудня 2011 року та згідно з умовами цих Правил, Страховик укладає Договір страхування життя зі Страхувальником (п. п. 2.1.).

Підставою для укладання договору страхування є заява страхувальника, за формою, встановленою страхувальником (п. п. 7.3.1.).

Страховик протягом 30 днів після отримання такої Заяви приймає рішення про її прийняття, відхилення, а також може запросити додаткові дані, необхідні для оцінки ступеня страхового ризику, в тому числі результати попереднього медичного обстеження (п. п. 7.3.3).

Відповідно до п. п. 5.4.3. Правил добровільного страхування життя підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є подання страхувальником (застрахованою особою, вигодонабувачем) свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт та/або обставини настання страхового випадку.

При укладанні договору страхування страховик має право вимагати результати медичного обстеження застрахованої особи (а також страхувальника, якщо він фізична особа). Вказані документи, необхідні для оцінки страхового ризику. Перевіряти повідомлену страхувальником інформацію та виконання умов договору страхування (п. п. 11.3.2.,11.3.3.).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналіз зазначених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Відповідно до статті 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (порушення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) з огляду на конституційний принцип верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Докази та обставини, на які посилається представник скаржника у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої та апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ейгон Лайф Україна», подану представником Омелʼянчук Катериною Євгенівною, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова