У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст» про визнання права власності в порядку спадкування, за касаційними скаргами Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст» та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її племінник ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5 та сестра позивачки - ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_5 інших спадкоємців, окрім позивачки, немає.

У встановлений законом строк ОСОБА_4 звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_5 13 квітня 2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Проте, у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на гараж НОМЕР_1, ряд НОМЕР_1 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст» (далі - ОК «ГК «Автомобіліст») їй було відмовлено, оскільки відсутня реєстрація права власності на вказане майно.

Позивачка зазначала, що спірний гараж у 1970 році побудував за власні кошти батько спадкодавця - ОСОБА_7, будучи членом ОК «ГК «Автомобіліст». На підставі рішення виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 23 вересня 1983 року № 380, у зв'язку зі смертю ОСОБА_7, спірний гараж було переоформлено на його сина, члена кооперативу ОСОБА_5

Просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на гараж НОМЕР_1, ряд НОМЕР_1 в ОК «ГК «Автомобіліст».

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на гараж НОМЕР_1, ряд НОМЕР_1 в ОК «ГК «Автомобіліст». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОК «ГК «Автомобіліст», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд.

У іншій касаційній скарзі Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник ОСОБА_4 - ОСОБА_5

30 квітня 2015 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право власності на гараж НОМЕР_1, ряд НОМЕР_1 в ОК «ГК «Автомобіліст» ОСОБА_4 було відмовлено у зв'язку з відсутістю реєстрації про право вланості на майно.

Відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 22 червня 1961 року № 564 затверджено рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради депутатів трудящих від 11 квітня 1961 року № 1040 про виділ громадського майданчика під будівництво гаражів по Новомосковському шосе в мікрорайоні № 2 (а. с.136).

Сторони підтвердили, що саме це місце розташування ОК «ГК «Автомобіліст».

Згідно з архівним витягом від 26 травня 2011 року з рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська «Про затвердження колектива забудовників гаражів на Мікрорайоні» зобов'язано ОСОБА_7 проводити будівництво гаража відповідно до проекту, з однакових для всіх матеріалів (а. с. 141).

У судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача, голова гаражного кооперативу, Желіба О.І. не заперечував, що ОСОБА_7 будував спірний гараж за власні кошти.

Відповідно до статуту гаражного кооперативу, який на той час мав назву «Гаражно-будівельний кооператив «Автомобіліст», затвердженого рішенням виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 12 липня 1982 року № 76, членом копетариву могли бути автолюбителі, які досягли 18-річного віку, мали зареєстрований в установленому порядку автотранспорт, добровільно, шляхом подачі заяви, виявили згоду про кооперативний спосіб побудови та управління гаражним господарством, та взяли на себе зобов'язання безумовного виконання статуту кооперативу. Членство в кооперативі затверджувалось загальними зборами його членів (а. с. 117−128).

Суддами встановлено, що документи щодо прийняття ОСОБА_5 у члени гаражного кооперативу не збереглися.

Разом з тим із рішення виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від від 07 вересня 1983 року «Про зміну власників гаражів, членства у кооперативах і права володіння раніше збудованими гаражами, боксами в кооперативах района» вбачається, що затверджено рішення уповноважених від загальних зборів гаражного кооперативу «Автомобіліст» про виключення ОСОБА_7 із членів кооперативу у зв'язку зі смертю, та власником гаража НОМЕР_1, ряд НОМЕР_1 в ОК «ГК «Автомобіліст» вважати його сина, члена кооперативу ОСОБА_5, що свідчить про те, що як ОСОБА_7, так і його син - ОСОБА_5 були членами гаражного кооперативу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статі 8 Закону України «Про кооперацію» правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є статут.

Відповідно до статуту ОК «ГК «Автомобіліст», затвердженого загальними зборами кооперативу 08 грудня 2008 року членами кооперативу можуть бути громадяни, що досягли 18-річного віку, мають гараж (гаражний бокс) побудований ними при будівництві кооперативу, або успадкований ними від померлих близьких родичів, або якщо вони отримали їх в результаті купівлі-продажу, за дорученням або внаслідок дарування, якщо він зареєстрований на його ім'я, і якщо вони сплатили вступний внесок (а. с. 94−107).

Відповідно до п. 8(а) постанови Пленуму Верховного суду України від 28 червня 1991 року№ 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівлених кооперативів» член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд- продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти щодо нього інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно з абз. 3 п. 11 зазначеної постанови при виході з ГБК член кооперативу вправі одержати пай або провести на свій розсуд відчуження гаража іншій особі, якщо до виходу вніс пай повністю.

Колегія суддів погоджується з висновкам судів попередніх інстанцій про те, що пайовий внесок за спірний гараж був внесений повністю, оскільки у разі невнесення пайового внеску у повному обсязі, підстав для переоформлення гаража на ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 не було.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала потерпілому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, суди обґрунтовано задовольнили позов. Доводи касаційних скарг зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст» та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Демяносов М.В. Маляренко А.В.