У Х В А Л А

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність виконуючого обов'язки заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П. за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що 30 вересня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова на її користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 5 493 грн. 03 коп. Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Карпина В.З. (далі - Сихівський ВДВС) від 19 жовтня 2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС Карпина В.З. від 31 грудня 2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання у зв'язку з відсутністю коштів у боржника - державного підприємства. 28 липня 2016 року ОСОБА_3 подала до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області заяву про виконання виконавчого листа від 30 вересня 2015 року, проте 03 серпня 2016 року отримала лист від 28 липня 2016 року за підписом в.о. заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П., відповідно до якого цей виконавчий лист направлений за належністю до Сихівський ВДВС.

Посилаючись на те, що виконання рішення суду про стягнення коштів з державних установ покладено саме на управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, а не на Сихівський ВДВС, ОСОБА_3 просила: визнати бездіяльність в.о. заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П., які полягають у неприйнятті до виконання виконавчого листа від 30 вересня 2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, неправомірними; зобов'язати в.о. заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П. задовольнити вимогу заявника та усунути порушення шляхом прийняття до виконання виконавчого листа від 30 вересня 2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова; зобов'язати в.о. заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П. зареєструвати судовий наказ від 30 вересня 2015 року у справі 466/7999/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Львова та призначити відповідальну особу за його виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2017 року, у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й постановити нову ухвалу про задоволення її скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 30 вересня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі у розмірі 5 493 грн. 03 коп.

19 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Сихівського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС від 31 грудня 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання у зв'язку з відсутністю коштів у боржника - державного підприємства.

28 липня 2016 року ОСОБА_3 подала до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області заяву про виконання виконавчого листа від 30 вересня 2015 року.

Листом від 28 липня 2016 року заступник начальника управління - начальник відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П. направив зазначений вище виконавчий лист за належністю до Сихівський ВДВС.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись зі скаргою на бездіяльність в.о. заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осипчук У.П., ОСОБА_3 посилалася на те, що виконання рішення суду про стягнення коштів з державних установ покладено саме на управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, а не на Сихівський ВДВС.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. п. 2 - 4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Пунктом 2 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440, на який як на підстав своїх вимог посилалася заявник, визначено, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 01 січня 2013 року.

Отже, зазначеним Порядком, на підставі п. 3 розділу 11 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», передбачені особливості виконання виконавчих документів та судових рішень, що були прийняті до 01 січня 2013 року, а що стосується інших виконавчих документів та рішень суду, виконання яких гарантовано державою, то такі особливості вказані у вищенаведеній ст. 4 цього Закону, де відсутні посилання на те, що такі рішення виконуються такими органами виконавчої служби, як управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, та правильно застосувавши наведені вище положення чинного законодавства, дійшли обґрунтованого висновку про те, що виконавчий лист про стягнення коштів з державної організації (юридичної особи) правильно скеровано до районного відділу державної виконавчої служби за належністю відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження та Закону України «Про державну виконавчу службу».

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська