Справа № 308/4199/17
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Фазикош Г.В., Собослоя Г.Г.,

при секретарі : Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка Вікторії Олександрівни, 3-ї особи ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка Вікторії Олександрівни, 3-ї особи ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року провадження у цій справі - закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність судового рішення, що набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки підстави даного позову є іншими, ніж ті, по якій було ухвалено рішення апеляційним судом Закарпатської області від 05.11.2013 року, на яке посилався суд у своїй ухвалі.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що вже є рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, що набрало законної сили, в справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка Вікторії Олександрівни, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження та звільнення з-під арешту майна.

Суд вважав встановленим, що у вказаній цивільній справі і по цивільній справі, що розглядається, предмет позову та підстави позову збігаються, у яких беруть участь одні й ті ж сторони. А тому дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки такого суд дійшов з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом за вирішенням спору і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Як слідує з рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, що набрало законної сили, то сторонами у цивільній справі (№2-5962/11) були позивач ОСОБА_4, а відповідачами приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна та ОСОБА_3. Предметом спору були виконавчі написи приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка В.О., видані 12.05.2009 року, 20.05.2009 року та 22.05.2009 року. А на підстави позову позивач посилався на те, що нотаріус вчинила виконавчий напис, який не відповідає вимогам, зазначеним у статті 89 Закону України «Про нотаріат». Зокрема, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус діяла у порушення вимог ч.ч.1, 3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто здійснювала нотаріальну дію за межами Ужгородського районного нотаріального округу, до якого цей нотаріус належить; виконавчий напис вчинено на дублікаті документа, що встановлює заборгованість, а також окремо від оригіналу документа, що встановлює заборгованість за відсутності ознак безспірності; виконавчий напис вчинено у кількох примірниках (а.с.50-53).

З матеріалів справи, що розглядається, слідує, що позивачем є ОСОБА_1, а відповідачем приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна. ОСОБА_3 є 3-ю особою. Предметом спору - виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловка В.О., виданий 12.05.2009 року, зареєстрований в реєстрі під №444 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 677 090,85 грн. А на підстави позову позивач посилається на існування спору щодо розміру заборгованості за договором позики на момент вчинення виконавчого напису, що виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. А також на помилкове застосування приватним нотаріусом норм ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, які поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. В даному випадку заборгованість визначена у доларовому еквіваленті, а тому сума боргу за виконавчим написом приватного нотаріуса є неправильною, що на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції в ухвалі правильно зазначив, що підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) - посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги обґрунтовував.

Апеляційним судом встановлено, що підстави позову у цивільній справі (№2-5962/11), по якій ухвалено рішення апеляційним судом Закарпатської області від 05.11.2013 року, що набрало законної сили, і підстави позову, заявлені позивачем у цій судовій справі, - є різними. Тобто відсутня повна тотожність сторін, предмету та підстав позову. А тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про закриття провадження в справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а апеляційна скарга позивача задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді