АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5255/17 Справа № 192/146/17 Головуючий у 1 й інстанції - Стрельников О. О. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, Відділу Держгеокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області, третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шаулова Марина Олексіївна про визнання права в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 залишила за собою спадкове майно, серед якого була земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку неможливо оформити через відсутність зареєстрованого права власності на землю за померлою. Даний факт, також, підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 січня 2017 року винесеною приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу після подання ОСОБА_2 документів на отримання спадщини за законом. Оскільки земельна ділянка не була зареєстрована за спадкодавцем - ОСОБА_4 належним чином, то здійснити перехід права власності від спадкодавця на ім'я спадкоємця на земельну ділянку неможливо.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею, як за спадкоємицею за законом, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено, з чим позивач не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22 серпня 1968 року, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, уклала шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заявою до Солонянської районної державної нотаріальної контори від 03 листопада 2014 року ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2015 року, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

Рішенням ІІІ сесії ХХІІ скликання Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 17 квітня 1996 року ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,18 га в АДРЕСА_1.

Рішенням №12 Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 11 вересня 2007 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та передано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку загальною площею 0,1725 га в АДРЕСА_1. Рішення ІІІ сесії ХХІІ скликання Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 17 квітня 1996 року визнано таким, що втратило чинність.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 січня 2017 року приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Шауловою М.О., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що зазначена земельна ділянка не належить спадкодавцеві на праві власності та не зареєстрована за спадкодавцем належним чином, отже здійснити перехід права власності від спадкодавця на ім'я спадкоємця на земельну ділянку неможливо.

Листом виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року селищний голова повідомив позивачці, що Солонянська селищна рада не може надати дозвіл на завершення процедури приватизації на земельну ділянку в зв'язку з тим, що не надано документів, які б підтверджували факт спадкування ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_4 нерухомого майна, а саме житлового будинку. Також не надано ніяких підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що факт реєстрації права власності на житловий будинок скасований у зв'язку з фактичним його знесенням.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався положеннями вище проаналізованих норм діючого законодавства та дійшов наступного висновку: по-перше, позивач не набула права спадкування на земельну ділянку АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 через те, що в останньої за життя не було права власності на спірну земельну ділянку, а, по-друге, спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки в судовому порядку можливе тільки за наявності рішення органу місцевого самоврядування про відмову в реалізації такого права, чого ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог надано не було.

В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого і незаконного рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що на сьогоднішній день вона, як спадкоємиця, не має можливості отримати у спадщину земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, через відсутність зареєстрованого права власності на землю за померлою матір'ю ОСОБА_4, тож відповідно до роз'яснень викладених в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, позивач має право на звернення до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та отримання державного акта про право власності на землю.

Однак, колегія суддів не погоджується із такою позицією апелянта та вважає звернення ОСОБА_2 до суду за захистом своїх прав із даним позовом передчасним, оскільки спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки можливе лише за наявності рішення органу місцевого самоврядування про відмову в реалізації такого права, в даному випадку - Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, а лист селищного голови ВК Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року не є таким рішенням і лише інформує позивача про відсутність можливості надати дозвіл на завершення процедури приватизації на спірну земельну ділянку, через відсутність документів, які б підтверджували факт спадкування ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_4 нерухомого майна.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова