АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6591/17 Головуючий 1 інст. - Пашнєв В.Г.
Справа № 642/4463/17-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури». В обґрунтування свого позову посилалася на те, що з 28 грудня 2015 року і до теперішнього часу вона працює на Державному підприємстві «Технологічне бюро електроапаратури» на посаді начальника юридичного відділу.

Зазначила, що з вказаного часу заробітна плата відповідачем їй не виплачувалась, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року заборгованість по заробітній платі складає 70890,00 грн.

Вказала, що причини невиплати заробітної плати їй не відомі.

Зазначила, що 03 липня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова з приводу нарахованої, але не виплаченої заробітної плати виданий судовий наказ, який скасований ухвалою суду від 18 серпня 2017 року.

Просила стягнути з Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на її користь заборгованість за заробітну плату в сумі 70890,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 70890,00 грн.; стягнуто з Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на користь держави судовий збір у сумі 708,90 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Державне підприємство «Технологічне бюро електроапаратури» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що при звільненні ОСОБА_1 не виплачені всі суми, що належать їй, тому її позов є обґрунтованим.

Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом № 12 Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» від 21 грудня 2016 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника юридичного відділу Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури».

Згідно з довідкою Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» № 64 від 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві «Технологічне бюро електроапаратури» на посаді начальника юридичного відділу, заборгованість по заробітній платі з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року склала 56400,00 грн.

Згідно з довідкою Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» № 58 від 15 травня 2017 року ОСОБА_1 працює на Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на посаді начальника юридичного відділу, заборгованість по заробітній платі з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року склала 14490,00 грн.

Наказом № 43-к Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» від 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника юридичного відділу за пунктом 4 статті 40 КЗпП України.

Проте, заборгованість по заробітній платі в розмірі 70890,00 грн. ОСОБА_1 не виплачено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дотримуючись засад змагальності, забезпечивши сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов обгрунтованого висновку щодо стягнення з Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» на користь ОСОБА_1 70890,00 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Технологічне бюро електроапаратури» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії