Справа № 415/2864/17
Провадження № 2-о/415/327/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Лисичанський міський відділ Державної міграційної служби України, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Лисичанський міський відділ Державної міграційної служби України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є рідним сином ОСОБА_3, який помер 07 грудня 2016 року. Після смерті батька заявник не має можливості отримати допомогу на поховання та оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище батька вказано «Савинов», а прізвище заявника за паспортом «Савінов». На підставі викладеного, заявник змушений звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин.

Заявник ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності до суду не надходило.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що заінтересована особа не прибула у судове засідання, причин неявки суду не повідомила, є належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 169 ЦПК України за наявними в ній доказами.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник зазначив, що ОСОБА_3, який помер 07 грудня 2016 року, є його батьком, після смерті якого відкрилася спадщина.

Однак оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки є розбіжності в прізвищах заявника та його батька, а саме: прізвище заявника ''Савінов'' , а його батька ''Савинов''.

Отже, встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому для подальшого оформлення спадщини як сином померлого. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може.

На підтвердження факту родинних відносин заявником надані наступні документи.

Згідно із копією свідоцтва про народження І-ЕД №142298, виданого повторно 25 квітня 2000 року, Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, ОСОБА_4 народився 01 березня 1963 року, про що зроблено відповідний актовий запис 134, батьком вказано ОСОБА_3, мати ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України ЕМ121398, виданого 1МВМ Лисичанського МВУМВС України в Луганській області 17.03.1999 року, ОСОБА_2 /ОСОБА_6 (російською)/ народився 01 березня 1963 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із копією паспорта громадянина України ЕМ446334, виданого 2МВМ Лисичанського МВУМВС України в Луганській області 17.11.1999 року, ОСОБА_3 народився 11 червня 1933 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 72.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД 497014, виданого 14 грудня 2016 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 помер 07 грудня 2016 року, у віці 83 року, про що складено відповідний актовий запис № 1724.

Як вбачається з копії довідки від 11.05.2017 року, виданої головою вуличного комітету, /ОСОБА_6/ (російською мовою) тривалий час мешкав за адресою: м. Лисичанськ, вул. Новоселів, 72 разом зі своїм батьком ОСОБА_3 по день смерті останнього.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п. 1 розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Крім того, відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання допомоги на поховання та спадщини. Також суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обовязковою.

Враховуючи вищевикладене, судом на підставі досліджених документів встановлено, що ОСОБА_3, який помер 07 грудня 2016 року був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Лисичанський міський відділ Державної міграційної служби України - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_3, який помер 07 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко