Справа №587/1974/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/961/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

06 жовтня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 січня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 18087,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Так як, ОСОБА_3 порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 27.09.2016 року у розмірі 21228,26 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 17581,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2124,91 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 1521,63 грн.

Рішенням суду від 20 квітня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21228 грн. 26 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом при ухваленні рішення було порушено норми матеріального права. При цьому зазначає, що кредит не був отриманий на підставі Генеральної угоди і відповідач не отримувала грошові кошти в сумі 18087,02 грн. Зазначає, що при укладенні Генеральної угоди сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов в належній формі, а тому вона є неукладеною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а. с. 128-129).

Згідно з умовами вказаної угоди було реструктуризовано борг за кредитним договором від 23 квітня 2013 року № SAMDNS557 шляхом зменшення боргу по процентам на 494,18 грн., комісії на 51,95 грн., пені на 0 грн. та штрафу на 975,50 грн., а всього сторони узгодили кредитний борг на момент підписання Генеральної угоди на суму 19507,03 грн., кінцевою датою погашення якого є 31 січня 2019 року.

Згідно п. 2.1 Генеральної угоди банк надає ОСОБА_3 строковий кредит в сумі 18087,03 грн. на строк 36 місяців, з 15.01.2016 по 31.01.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 18087,03 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплату процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 656,2 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.01.2019 року.

П. 1.7 передбачено, що Генеральна угода в частині реструктуризації боргу діє протягом строку дії кредитного договору від 23 квітня 2013 року № SAMDNS557.

15 січня 2016 року відповідач сплатила 1420 грн. на погашення боргу за кредитним договором від 23 квітня 2013 року № SAMDNS557, що підтверджується відповідним платіжним дорученням на а. с. 130. Інша частина боргу у розмірі 18087,03 грн. була погашена за рахунок наданого їй кредиту згідно п. 2.1 Генеральної угоди. Як пояснив в судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» на даний час заборгованість у відповідача за кредитним договором від 23 квітня 2013 року № SAMDNS557 відсутня та він припинив свою дію.

Згідно п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених Генеральною угодою, він сплачує банку штраф в розмірі 1521,63 грн.

З розрахунку заборгованості за Генеральною угодою договором вбачається, що 25 лютого 2016 року ОСОБА_3 здійснила платіж у сумі 650 грн. на виконання умов договору, після чого платежів на повернення кредиту не здійснювала, тому станом на 27 вересня 2016 року заборгованість за кредитом становить 17581,72 грн., за процентами 2124,91 грн., та 1521,63 грн. штраф, а всього 21228,26 грн. (а. с. 5).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, а тому з неї на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредиту, процентам, а також штраф за порушення зобовязання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам та суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Доводи апеляційної скарги, в яких представник відповідача посилається на те, що при укладенні Генеральної угоди сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов в належній формі, а тому вона є неукладеною, висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами та спростовуються нормами матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається зі змісту генеральної угоди від 15 січня 2016 року, укладеної між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», в ній визначено предмет договору, умови та порядок надання кредиту, розмір та порядок сплати процентів, погашення грошових зобовязань, права та обовязки сторін та інші необхідні умови.

З огляду на зазначене, посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що в кредитному договорі відсутні умови, які повинен містити договір між фінансовою установою та іншими особами, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг України», а також те, що договір не відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», колегія судів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до п. 2.7. Генеральної угоди датою укладення кредитного договору є дата підписання даної генеральної угоди. Підписуючи генеральну угоду, відповідач висловила своє волевиявлення на укладення договору на викладених в ньому умовах. Крім того правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних та насамперед регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України та умовами укладеного ними договору.

Підлягає врахуванню і та обставина, що у відповідності з п.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка мала право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, однак цим правом вона не скористалась. Погодившись з умовами генеральної угоди, відповідач отримала кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором від 23 квітня 2013 року № SAMDNS557 та певний час виконувала зобовязання за кредитним договором, сплативши передбачені договором платежі, що також свідчить про її згоду з умовами кредитного договору.

Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права в звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді