Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5376/17
У Х В А Л А

"11" жовтня 2017 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ярмола О. Я.

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.01.2017 року у віці 55 років помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на кімнату в гуртожитку. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_1 позивач по справі, яка вчасно звернулася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, мала документи на майно покійного батька, понесла витрати на поховання ОСОБА_4 ОСОБА_5 в нотаріальній конторі їй повідомили, що ОСОБА_4 21.10.2014 року склав заповіт на імя ОСОБА_2 Позивач вважає даний заповіт недійсним, оскільки ОСОБА_4 був наркоманом, довготривало вживав наркотики, мав ряд захворювань в т.ч. ВІЛ/СНІД, перебував на обліку в Білоцерківськогму ПНТМО, тривалий час вживав різні медичні препарати, в нього проявлявся гострий психічний стан із потьмаренням свідомості, маяченням, розлади памяті. За життя ОСОБА_4 висловлював думку, що його майно належатиме його єдиній дитині, тобто ОСОБА_1, а тому позивач вважає, що її батько не усвідомлював своїх дій при складанні заповіту та просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 від 21.10.2014р. на користь ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач заявила клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи для встановлення того факту, чи міг ОСОБА_4 на момент вчинення заповіту 21.10.2014 року розуміти значення своїх дій та керувати ними. Позивач просила поставити перед експертом запитання : чи страждав ОСОБА_4 , станом на 21.10.2014 року на хронічну наркоманію та алкоголізм?, чи мав станом на 21.10.2014 року психічний розлад і до якої категорії хворобливих станів (згідно МКХ-10) належить даний психічний розлад?, чи існували у ОСОБА_4, станом на 21.10.2014р. такі обставини, які свідчать про тимчасову наявність дефектів у формуванні внутрішньої волі та її волевиявлення і чи здатний від був у той час усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?

Представники відповідача не заперечили заявлене клопотання.

Суд, вислухавши думку сторін, покази свідків, прийшов до висновку, що клопотання позивача обгрунтоване і підлягає до задоволення.

Так, згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов»язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Оскільки по даній справі здійснюється технічна фіксація судового процесу, а тому суд вважає за доцільне повідомити експертів про наступні зібрані по справі докази.

Судом було витребувано та приєднано до матеріалів справи належним чином завірену копію всієї наявної медичної документації відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні відповідач заперечуючи позов суду пояснила, що вона є племінницею покійного ОСОБА_4, який за життя сам запропонував оформити своє житло на ОСОБА_2О, оскільки така була воля покійної його матері.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 суду пояснила, що заповіт було складено вірно, з дотриманням всіх правил складання такого одностороннього правочину, жодних сумнівів не було.

Свідки зі сторони позивача дали покази, зокрема свідок ОСОБА_6 , яка з 2014 року є подругою позивача, суду повідомила, що ОСОБА_4 був наркоманом, майже, щоранку його зустрічала, коли він біг з іншими наркоманами в Білоцерківську лікарню №4 на програму для наркоманів. Свідок бачила ОСОБА_4 в неадекватному стані, знервованого, часто кудись поспішав. ОСОБА_4 був худим, повторював рухи, іноді погляд був затьмареним. Свідок ОСОБА_7, який приходиться чоловіком позивача, суду показав, що ОСОБА_4 часто перебував в місцях позбавлення волі, був наркоманом з великим стажем. Свідок часто зустрічав ОСОБА_4 під дією наркотиків, він бував в депресивному і хворобливому стані, худий. В літку 2016 року ОСОБА_4 сам приніс своїй доньці документи на кімнату, казав що йог майно належатиме доньці. Свідок ОСОБА_5, яка приходиться родичкою покійного ОСОБА_4, суду показала, що він довготривалий час був наркоманом, ОСОБА_4 часто був в неадекватному стані, то добре розмовляв, то не впізнавав ні кого. ОСОБА_4 не спілкувався з ОСОБА_2, а свою доньку любив, добре відзивався про неї, хвалив її.

Свідки зі сторони відповідача дали суду покази, зокрема, свідок ОСОБА_8 суду показав, що знав з дитинства ОСОБА_4, знав, що ОСОБА_4 вживав наркотики. Свідку відомо, що ОСОБА_4 мав намір оформити своє майно на доньку свого покійного брата, оскільки так хотіла його покійна мама. ОСОБА_4 останній рік свого життя хворів. Свідок ОСОБА_9, яка проживала по сусідству і знала ОСОБА_4 з дитинства, суду показала, що ОСОБА_4 був наркоманом, але лікувався, пішов у віру, відвідував релігійний центр реабілітації для наркоманів, йому довіряли дітей, бо він був дуже цікавою та освіченою людиною. Свідок працювала поряд реабілітаційного центру та знає, що до ОСОБА_4 з повагою ставилися, він добре знав Біблію. ОСОБА_4 говорив свідку, що має намір залишити своє майно доньці свого молодшого, вже покійного брата. У свідка були довірливі відносини з ОСОБА_4, часто він приходив гостювати, свідок іноді годувала його, позичала гроші. ОСОБА_4 говорив, що хворий, в нього рак підшлункової залози. Свідку відомо, що похованням ОСОБА_4 займалася його донька ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_10 суду показала, що була знайома з ОСОБА_4 з дитинства, разом з його батьками будували собі будинки, поряд проживали. Свідку відомо, що ОСОБА_4 вживав наркотики. Свідок ствердила, що ОСОБА_4 був адекватний, добре розумів все, іноді плакав через те, що так склалося його життя, тужив за батьківською хатою. ОСОБА_4 повідомляв свідку про свій намір виконати бажання матері і передати своє майно племінниці. ОСОБА_4 був психічно здоровий, все розумів, знав добре Біблію, був начитаним, останнім часом казав, що в нього онкологічне захворювання, погано почувався, був худий. Свідок жаліла його, при зустрічі кожного разу давала харчі, гроші, бо він був добрий і виглядав нещасним.

Відповідно до ч. 2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно положень ст.202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином.

За ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Так, за ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог , які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

За ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та /або/ не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припускати, що особа не розуміла значення своїх дій і /або/ не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

А тому керуючись ст.ст.143-145, 202 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

По справі призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання /смт. Глеваха Васильківського району Київської області/, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_4, станом на 21.10.2014 року на хронічну наркоманію та алкоголізм?

2.Чи мав ОСОБА_4 станом на 21.10.2014 року психічний розлад і до якої категорії хворобливих станів (згідно МКХ-10) належить даний психічний розлад?

3. Чи існували у ОСОБА_4, станом на 21.10.2014р. такі обставини, які свідчать про тимчасову наявність дефектів у формуванні внутрішньої волі та її волевиявлення і чи здатний від був у той час усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_4 валерію Сергіївну, розяснивши їй положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На огляд експертам надати матеріали даної цивільної справи, медичну картку амбулаторного хворого № 86 вд 14.01.1984 року в двох томах.

Розяснити, що судово-економічну експертизу належить провести у найближчий можливий для цього строк без попереднього погодження цього строку з судом.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у цивільній справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення. В іншій частині, що стосується призначення судово-психіатричної експертизи, ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному

Суддя ОСОБА_11