Провадження по справі № 2/401/627/17
Справа № 401/573/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Гонтаренко Т.М.,

за участю : секретаря Федоренко О.В., Герко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Світловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся у лютому місяці 2017 року до суду з вищезазначеним позовом і просив ухвалити рішення шляхом якого зобов»язати відповідача через засоби масової телевізійної інформації публічно вибачитися перед ним за поширення неправдивої інформації про нього як про особу, яка скоїла крадіжки, поширену нею 25.01 2017 року під час засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради з одночасним попередженням відповідача, що в разі відмови від спростування вказаної неправдивої інформації, відшкодування моральної шкоди буде здійснено шляхом стягнення з неї на користь позивача 5000.00 грн.

Під час розгляду справи позивач надав заяву в якій просив залишити позов в частині стягнення моральної шкоди без розгляду відповідно до п.5 ст.207 ЦПК України, а також заяву про збільшення позовних вимог та з її врахуванням ухвалити рішення про задоволення його позову,шляхом зобов»язання відповідача ОСОБА_3через засоби масової телевізійної інформації публічно вибачитись на засіданні виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області за адресою : м.Світловодськ, вулиця Героїв України,14 перед ним за поширення неправдивої інформації про нього як про особу, яка скоїла крадіжки, поширену нею 23.01.2017 року під час засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 23.01.2017 року в приміщенні кабінету Світловодського міського голови, розташованому в будинку №14 по вулиці Героїв України в м.Світловодську Кіровоградської області, під час засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради ОСОБА_3 умисно , словесно поширила присутнім в цьому приміщенні міському голові, секретарю міської ради, членам виконавчого комітету та іншим громадянам інформацію, яка не відповідала дійсності і яка відверто принизила його людську честь,гідність, а також ділову репутацію як директора Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» м. Світловодськ.

Відповідач висловилась відносно нього про те,що він скоює крадіжки, а саме дослівно «Скільки він може нас обкрадати «.

Зазначені незаконні дії відповідача зафіксовані на відеозапис та стали відомі і мешканцям м.Світловодськ з трансляції репортажу даного засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради.

При цьому, ОСОБА_3 достовірно знала,про те,що на час поширення нею даної наклепницької інформації, він тривалий час перебуває на посаді керівника КП «Житлосвіт 2012» і його в м.Світловодську знають багато мешканців.

Про дану наклепницьку інформацію стало відомо не тільки йому, але й працівникам керованого ним комунального підприємства, а також мешканцям багатоквартирних будинків, що обслуговуються вказаним комунальним підприємством.

Таким чином, відповідач, діючи умисно та незаконно, поширила про нього мешканцям м.Світловодська очно та шляхом телепередачі інформацію, яка не відповідала дійсності, чим принизила його честь, гідність, а також ділову репутацію керівника зазначеного підприємства, завдавши йому також моральну шкоду.

В судовому засіданні як позивач так і його представник доводи позовних вимог підтримали та просили задовольнити позов з урахуванням наданої заяви від 18.05.2017 року, про збільшення позовних вимог, а позовну вимогу,щодо стягнення моральної шкоди, залишити без розгляду. При цьому повідомили,що помилково в позові зазначили дату 25.01.2017 року , вказані події відбулися 23.01.2017 року.

Ухвалою суду від 14.06.2017 року позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 5000.00грн. залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Відповідач позов не визнала, надала письмове заперечення в якому зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає що позивач навмисно спотворив ці факти. Так, 25.01.2017 року вона не перебувала у приміщенні кабінету Світловодського міського голови, і жодних висловлень відносно ОСОБА_1, або очолюваного ним КП «Житлосвіт 2012» не допускала. Зустріч з головою м.Світловодськ та представниками виконавчого комітету, до повноважень яких відносяться питання контролю з надання комунальних послуг комунальним підприємством та узгодження тарифів за надання цих послуг,відбулась зовсім у інший день тобто 23.01.2017 року.

Метою зустрічі були з»ясування причин, за яких виконавчий комітет не здійснює контролю за діяльністю вищезазначеного підприємства, що викликає чисельні скарги до органів місцевого самоврядування, прокуратури від мешканців будинків, які має обслуговувати КП»Житлосвіт 2012». Як представнику мешканців будинку №46 по вулиці Приморській в м.Світловодськ,їй була надана можливість висловити свої претензії щодо відсутності контролю з боку виконкому, який затвердив тарифи, за тим, як ці послуги надаються фактично, під час чого вона проголосила, що ЖЕК №5(КП «Житлосвіт 2012») систематично вимагає сплати коштів за послуги які фактично не надаються. Вимагання та стягнення коштів за фактично не надані комунальні послуги є нічим іншим, ніж незаконне привласнення коштів громадян-споживачів, незаконне збагачення підприємства за рахунок економії матеріальних та грошових ресурсів, які мали витрачатися на виконання обов»язку підприємства щодо надання комунальних послуг в повному обсязі. А це вона оцінює як різновид крадіжки , в тому числі і її особистих коштів.

В судовому засіданні відповідач додала,що вона критикувала саме ЖЕК №5(»Житлосвіт 2012) як підприємство, яке має надавати їй та іншим мешканцям будинку комунальні послуги належної якості і належної кількості. Прізвище ОСОБА_1 називалося нею лише в зв»язку з тим, що саме він є керівником цього підприємства. Її запитання членам виконкому Світловодської міської ради »Скільки він може їсти..і нас обкрадати?» не було пов»язане безпосередньо до прізвища ОСОБА_1, мався на увазі ЖЕК. Вона не поширювала відносно фізичної особи ОСОБА_1 жодних відомостей, що могли би принизити його честь,гідність чи ділову репутацію. Крім того, не поширювала у ЗМІ інформації , яка б принижувала його честь, гідність та ділову репутацію,журналістів не запрошувала, згоди на оприлюднення викладених нею фактів у місцевих засобах масової інформації не надавала, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до неї вважає безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доводи сторін, з»ясувавши обставини справи, дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що розпорядженням Світловодського міського голови Кіровоградської області від 22.03.2016 року №114-к ОСОБА_1 поновлено на посаді директора КП «Житлосвіт 2012»(а.с.5).

23.01.2017 року в приміщенні кабінету Світловодського міського голови, розташованому в будинку №14 по вулиці Героїв України в м.Світловодську Кіровоградської області відбулось засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області з запрошенням представників громадськості, на якому серед інших питань , розглядалось питання контролю за наданням комунальних послуг КП»Житлосвіт 2012» та узгодження тарифів. На даному засіданні була присутня ОСОБА_3, в якості представника мешканців будинку №46 по вулиці Приморській м.Світловодськ Кіровоградської області, якій була надана можливість висловити свої претензії щодо відсутності контролю з боку виконавчого комітету Світловодської міської ради , відносно затверджених ними тарифів, та переліку наданих комунальних послуг. Під час промови, відповідач проголосила, що ЖЕК №5(КП «Житлосвіт 2012) систематично вимагає сплати коштів за послуги які фактично не надаються, а саме: за дератизацію та дезінфекцію будинків, за перевірку та обслуговування димо-вентиляційних каналів, за прибирання прибудинкової території, особливо у зимовий період, протягом якого сніг на прибудинкових територіях не прибирається, що призводить до травматизму мешканців будинків. Далі, звертала увагу членів виконкому на надання послуг по обслуговуванню будинку , поточні і капітальні ремонти комунікацій , наголосила,що мешканці будинку сплачують кошти, але послуги не надаються. Піддала критиці КП»Житлосвіт 2012» (ЖЕК №5), яке не надає мешканцям будинку комунальні послуги належної якості і в належній кількості.

Судом переглядався диск на якому відображений вищезазначений фрагмент засідання виконкому Світловодської міської ради Кіровоградської області від 23.01.2017 року. При перегляді встановлено, що прізвище ОСОБА_1 в контексті відеозапису називалось відповідачем в зв»язку з тим, що саме він є керівником КП»Житлосвіт 2012». Далі слідує запитання відповідача членам виконкому»Скільки він може їсти… і нас обкрадати?». Продовжуючи свій виступ,відповідач звертає увагу членів виконкому,що затверджуючи тарифи на оплату комунальних послуг для ЖЕКів, , останні не здійснюють контроль за дотриманням законів, щодо умов надання комунальних послуг , а це створює умови для незаконного привласнення коштів споживачів без надання їм всього переліку та об»єму комунальних послуг, тобто для обкрадання мешканців міста і бюджету.

Відповідно до ст.10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2 ст.16 ЦК України містить перелік можливих способів захисту цивільних прав та інтересів.

Частина 1 ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа,зокрема,має право на повагу до гідності та честі.

Статтею 299 ЦК України передбачено право фізичної особи на недоторканість її ділової репутації та право на звернення до суду з позовом про захист ділової репутації.

Таким чином, законодавець визначає, що позивач повинен довести у суді, що відповідач поширив проти нього інформацію, яка є недостовірною і є такою,що ганьбить честь та гідність останнього.

Обов»язок довести,що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача,проте позивач має право подавати докази недостовірності поширеної інформації.

У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року №1, роз»яснено,що недостовірною вважається інформація яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі,або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою,зокрема,норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій(наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача , порушує його право на повагу до гідності,честі чи ділової репутації.

Відповідно до п.21 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України , суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на засіданні Комітету ОСОБА_4 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165(1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи. Згідно з положеннями вказаної Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті.

У статтях 3, 4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв»язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тобто таких , якими є висловлювання, які не містять фактичних даних, є критикою, оцінкою дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд приходить до переконання,що запитання відповідача членам виконавчого комітету «Скільки він може їсти…. і нас обкрадати?»,є оціночним судженням , яке не містить в собі фактичних даних і не пов»язане з ОСОБА_1 ( як фізичною особою). Прізвище ОСОБА_1 було озвучене відповідачем в контексті саме як керівника КП «Житлосвіт 2012), до якого маються претензії відповідно наданих комунальних послуг.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобов»язання відповідача через засоби масової телевізійної інформації публічно вибачитися перед ним за поширення неправдивої інформації про нього як про особу, яка скоїла крадіжки, поширену ОСОБА_3 23.01.2017 року під час засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради за адресою: м.Світловодськ,вулиця Героїв України,№14, суд вважає,що вони не підлягають задоволенню.

У п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1» «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи судам роз»яснено, що відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах , відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов»язати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16,277 ЦК України.

З огляду на викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,11,57-64,209,213-215,218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі,гідності та ділової репутації шляхом зобов»язання відповідача через засоби масової телевізійної інформації публічно вибачитись на засіданні виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області за адресою: місто Світловодськ,вулиця Героїв України, 14 перед ОСОБА_1 за поширення неправдивої інформації про ОСОБА_1 , як про особу, яка скоїла крадіжки, поширену ОСОБА_3 23 січня 2017 року під час засідання виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у справі суд відносить за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_6

14.06.2017