АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5870/17 Головуючий 1 інст. - Семіряд І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, додатку до наказу про скасування штату працівників, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 18 квітня 2003 року її прийнято на посаду юрисконсульта Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Наказом Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 15-ВК від 28 лютого 2006 року її переведено на посаду начальника юридичного відділу.

Зазначила, що 01 липня 2016 року їй вручено письмове повідомлення № 782 від 01 липня 2016 року та наказ Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 42-ВК від 08 вересня 2016 року про скорочення штату працівників апарату Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в яких зазначено, що відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України посада начальника юридичного відділу дочірнього підприємства підлягає скороченню з 08 вересня 2016 року. Також їй надано копію нового штатного розпису підприємства, який затверджений 30 червня 2016 року головою правління ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Наказом № 42-ВК від 08 вересня 2016 року Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» її звільнено з посади начальника юридичного відділу підприємства.

Зазначила, що за період її роботи на підприємстві в період з 2003 року по 2015 рік вона сумлінно виконувала свої трудові обов'язки, а тому вона не тільки жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, але й неодноразово нагороджувалась почесними грамотами підприємства за ефективне відстоювання прав та законних інтересів Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в контролюючих органах, а також в судах господарської та адміністративної юрисдикції, також постійно нараховували їй премії та надбавки за високі досягнення у трудовій діяльності за виконання особливо важливих завдань тощо.

Вказала, що в червні 2015 року на посаду директора підприємства призначено ОСОБА_2, з яким у неї існує давній особистий конфлікт, що виник з особистої неприязні ОСОБА_2 до неї, тому в невдовзі він запропонував їй звільнитись за власним бажанням та зазначив, що в разі якщо вона добровільно не звільниться, він її звільнить або її посаду буде скорочено.

Зазначила, що після проведення профільними службами Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» перевірки діяльності юридичної служби Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», керівником Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 04 серпня 2016 року на ім`я директора дочірнього підприємства ОСОБА_2 направлено письмове доручення, в якому зазначено щодо забезпечення невжиття заходів щодо звільнення начальника юридичного відділу підприємства або скорочення посади начальника юридичного відділу дочірнього підприємства та при затвердженні штатного розпису станом на 01 вересня 2016 року передбачити у штатному розписі підприємства 2 штатні одиниці юристів - начальника юридичного відділу та провідного юрисконсульта.

Вважала, що всупереч вказаного доручення керівника Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», посаду начальника юридичного відділу ліквідована, а її звільнено з займаної посади з посиланням на пункт 1 статті 40 КЗпП України, тому фактично прийняття наказу про її звільнення пов'язане не з обставинами, які передбачені пунктом 1 статті 40 КЗпП України, а безпосередньо з особистими мотивами діючого керівника підприємства.

Зазначила, що фактично у 2016 році в Дочірньому підприємстві «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не здійснювалось будь-яких істотних змін в організації виробництва і праці, а скорочення штату апарату управління дочірнього підприємства, крім її посади, взагалі не здійснювалось.

Вказала, що формальною підставою для скорочення посади начальника юридичного відділу підприємства стало посилання на рішення колегії Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 2-х річної давнини про оптимізацію чисельності працюючих та структури дочірніх підприємств Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 14 від 14 травня 2014 року, який фактично був виконаний ще в 2015 році, тобто вона була звільнена з посади без наявності законних підстав.

Зазначила, що наказ Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 42-ВК від 08 вересня 2016 року є похідним розпорядчим документом локального характеру від наказу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 01 липня 2016 року № 161 про скорочення штату працівників апарату підприємства, яким було передбачено скорочення тільки посади начальника юридичного відділу, не зважаючи на те, що фактично за новим штатним розписом був ліквідований юридичний відділ, а тому скороченню підпадала не тільки посада керівника юридичного відділу, а і всі інші посади цього самостійного функціонального підрозділу дочірнього підприємства.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 42-ВК від 08 вересня 2016 року про її звільнення з посади начальника юридичного відділу; визнати незаконним та скасувати додаток № 1 до наказу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» № 161 від 01 липня 2016 року про скорочення штату працівників апарату Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор»; поновити її на посаді начальника юридичного відділу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»; стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» її середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по час винесення судом рішення у цій справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що організаційно-правова структура Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» складається не тільки з апарату управління, двох допоміжних невідокремлених підрозділів та обслуговуючого персоналу, але й іншої невід'ємної частини підприємства - 25 філій, які не мають статусу юридичної особи та діють виключно в межах делегованих Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор», у зв'язку з чим роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, які існують на цьому підприємстві незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється, працював; що згідно листа Пенсійного фонду України в Харківській області № 5744-08/20 від 30 березня 2017 року в період з липня по вересень 2016 року не тільки відокремлені підрозділи (філії) підприємства приймали на роботу працівників, але й безпосередньо на роботу до апарату управління Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор»; що в липні 2016 року звільнено за угодою сторін бухгалтера - ревізора дочірнього підприємства, а вона відповідно до свідоцтва № 35 від 16 грудня 2002 року, виданого їй Харківською обласною організацією товариства «Знання», має відповідні навички для зайняття цієї посади.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Частиною 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною 3 статті 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 квітня 2003 року ОСОБА_1 прийнято на посаду юрисконсульта Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Наказом Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» від 28 лютого 2006 року № 15-ВК її переведено на посаду начальника юридичного відділу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Статтею 64 ГК України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Із пункту 6.3 Статуту Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» вбачається, що директор визначає структуру та штати апарату підприємства за погодженням з засновником, приймає на роботу та звільняє працівників апарату підприємства.

Наказом від 01 липня 2016 року № 161 Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на виконання рішення колегії Державного Агентства Автомобільних доріг України (УКРАВТОДОРУ) від 14 травня 2014 року № 14 «Про оптимізацію чисельності працюючих та структури дочірніх підприємств Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з метою приведення штату працівників у відповідність до зменшення обсягів робіт, відповідно до статуту Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» та введення з 01 липня 2016 року в дію нового штатного розкладу працівників апарату управління Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» виключено посаду начальника юридичного відділу, яку займала ОСОБА_1

На момент видання зазначеного наказу від 01 липня 2016 року № 161, в штатному розписі працівників апарату управління Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», який було введено в дію з 01 грудня 2015 року передбачено посади начальника та провідного юрисконсульта юридичного відділу.

В штатному розписі працівників апарату управління Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», який було введено в дію з 01 липня 2016 року вищезазначеної посади начальника юридичного відділу не передбачено, юридичний відділ у штатному розписі відсутній.

01 липня 2016 року ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення № 782 від 01 липня 2016 року та наказ по Дочірньому підприємству «Харківський облавтодор» № 161 від 01 липня 2016 року «Про скорочення штату працівників апарату Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в яких було зазначено, що відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України посада начальника юридичного відділу дочірнього підприємства підлягає скороченню з 08 вересня 2016 року.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 частини першої статті 40 і пунктами 2, 3 частини першої статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається з витягу з протоколу № 7 зборів профспілкового комітету від 04 липня 2016 року надано попередню згоду профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 у зв'язку зі скороченням штату (а. с. 92, 153-154, 155-159, 160, 161, 167-168 т.1).

Таким чином, наказом Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» № 42-ВК від 08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника юридичного відділу дочірнього підприємства за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

В день звільнення ОСОБА_1 ознайомлено з вказаним наказом, про що свідчить її власноручний підпис виконаний на наказі, з нею проведено остаточний розрахунок та видана трудова книжка.

Із роз'яснень, які містяться в пункті 19 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року вбачається, що розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати: чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці; які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 19 травня 2015 року (справа № 21-107а15), власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що при звільненні за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України їй не пропонували інших посад.

В суді апеляційної інстанції представники підприємства спростували пояснення ОСОБА_1 та надали до суду апеляційної інстанції безспірні документи на підтвердження того, що за період з 01 липня 2016 року по теперішній час вакансії начальника юридичного відділу, провідного юриста та юриста відсутні. Вакантна посада бухгалтера - ревізора, на яку претендувала ОСОБА_1, потребувала відповідної кваліфікації, стажу роботи, які ОСОБА_1 не мала, (додаток № 1 до справи).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши доказам у справі належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову, при цьому правильно зазначив, що відповідачем дотримано порядок попередження позивача про наступне вивільнення на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, що на час попередження та проведення звільнення вільних вакансій у відповідача не було, а докази, які б спростовували ці обставини, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії