Справа № 367/1030/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/2823/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 07.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу майнових прав на квартиру, свідоцтва про право власності, повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач ПП «Білдгрупменеджмент» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №КМ2/1-5-9 від 05.05.2014 року, укладений між ПП «Білдгрупменеджмент» та ОСОБА_5, визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру №9, серія та номер 24403311, видане 17.07.2014 року реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартиру №9, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В, визнати за ПП «Білдгрупменеджмент» право власності на вищевказану квартиру.

Разом з позовом позивач ПП «Білдгрупменеджмент» подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірну квартиру №9, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року заяву ПП «Білдгрупменеджмент» про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на на квартиру №9, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити ПП «Білдгрупменеджмент» у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивач не довів, а суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір. Крім того вважає, що судом порушено вимоги ст. 209 ЦПК України оскільки дана ухвала не вмотивована.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить по ? відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1,3ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 79015745 від 27.01.2017 р. співвласниками квартири №9, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4. (а.с. 12-13).

Суд першої інстанції, застосувавши вимоги цивільно процессуального законодавства, жодним чином не порушив прав відповідачів.

Крім того, враховуючи, що позивачем пред'явлено цивільний позов до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №КМ2/1-5-9 від 05.05.2014 року, укладений між ПП «Білдгрупменеджмент» та ОСОБА_5, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру №9, серія та номер 24403311, видане 17.07.2014 року реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартири №9, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус В та визнання за ПП «Білдгрупменеджмент» право власності на вищевказану квартиру, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на вказану квартиру, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів, а суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір, не заслуговують на увагу, оскільки дана квартира є предметом позову і предметом оспорюваного договору та знаходиться у користуванні відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено вимоги ст. 209 ЦПК України оскільки дана ухвала не вмотивована, не заслуговують на увагу, оскільки законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Крім того, заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, до ухвалення рішення суду по суті справи, та набрання рішенням законної сили і задоволення клопотання про забезпечення позову не позбавляє відповідача можливості в подальшому звернутися до суду із клопотанням про скасування забезпечення позову або заміну виду забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: