Справа № 359/9318/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/2997/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 07.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановила:

у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона перебувала з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2000 року.

Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначила, що після розлучення з відповідачем, дочка залишилась проживати з нею та за рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 03 березня 2000 року ухваленого у справі №2-590, було стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

Після досягнення дитиною повноліття, відповідач не сплачує аліменти та матеріальної допомоги не надає.

Позивач також вказує, що ОСОБА_4 виповнилось 18 років, вона навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі «Національний Університет харчових технологій» та потребує матеріальної допомоги.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від отримуваного всього його доходу щомісяця до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, починаючи з дня подання заяви до суду.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки від його доходу щомісячно, починаючи з 09 листопада 2016 року та до закінчення нею навчання або до досягнення двадцяти трьох років, залежно від того яка обставина настане раніше.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги, посилається на те, що після досягненням дитиною повноліття відповідач не сплачує аліменти та не надає матеріальної допомоги дочці.

Також, посилання відповідача на збільшення тарифів на комунальні платежі не є поважною причиною для зменшення розміру аліментів, оскільки збільшення тарифів розповсюджується на всіх членів нашого суспільства, в тому числі і на їх дочку.

Апелянт, також зазначає, що спільна дочка сторін навчається на денній формі навчання, відповідно до контракту позивач сплачує кошти за навчання і оскільки даний навчальний заклад не передбачає проживання студентів у гуртожитку вона змушена двічі на день витрачати кошти на проїзд до м. Києва та повертатися додому, крім того витрачає додаткові кошти на харчування у період навчання, що набагато перевищує ті кошти, які сплачувалися відповідачем як аліменти.

Крім того, апелянт стверджує, що відповідач не цікавиться життям дочки, уподобаннями, здоровям.

Просила скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 1998 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку «Хижняк», дружині «Хижняк», в якому у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВК №166815, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області від 06.06.1998 року та свідоцтвом про народження серії ІІ-БК №255208, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 03 грудня 1998 року (а.с.3,4).

Шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблений відповідний актовий запис №188 від 26 вересня 2000 року, та присвоєні прізвища після розірвання шлюбу: громадянина «Хижняк» та громадянки «Воловода», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК №300405, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області від 22 липня 2003 року (а.с.5).

На підставі укладеного шлюбу, позивачем було змінено прізвище з «Воловода» на «Булава», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №008745, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 26 червня 2010 року (а.с.6).

ОСОБА_4 є студенткою 1-го курсу денної форми навчання в Національному університеті харчових технологій та закінчить навчання 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою від 07.11.2016 № 23-4497 (а.с.10).

Також встановлено, що дохід відповідача за період з 01.08.2016 по 31.01.2017 склав 10 950,00 гривень, а саме: серпень листопад 2016 року по 1500 гривень, грудень 2016 року 1700 гривень та січень 2017 року 3 250 гривень (а.с.55).

ОСОБА_3 сплачував на користь позивача аліменти на утриманні їх дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дочкою повноліття в розмірі 1/4 його заробітку, що також підтверджується довідкою про дохід відповідача від 16.02.2017 року №6 (а.с.55).

Також встановлено, що ОСОБА_3 є особою працездатного віку, працевлаштований водієм в ТОВ «Підприємство «Троїцька Артіль», на утриманні має трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та довідками з місця роботи (а.с.41-43,53-55).

Розмір заробітку відповідача встановлений на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та з січня 2017 року становить 3250 гривень (а.с.55). Враховуючи кількість осіб, яким відповідно до закону відповідач повинний надавати матеріальне утримання (дружина та троє малолітніх від другого шлюбу та повнолітня дочка від першого шлюбу), а також враховуючи самого відповідача, розмір частки доходу відповідача, яка припадає на 1 особу, становить саме зазначену відповідачем 1/6 частку його заробітку (доходу).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що розмір аліментів, які отримувала позивач на утримання їх з відповідачем дочки до її повноліття, в грошовому вираженні складав в листопад-грудні 2016 року (до підвищення заробітку відповідача) - 459,30грн. та 491,10 грн., проте з урахуванням тієї обставини, що розмір заробітної плати відповідача збільшився майже вдвічі (з 1700,00грн. в грудні 2016 року до 3250 грн. в січні 2017 року) сума аліментів в грошовому вираженні в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача не зменшиться.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст.ст.182,200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що розмір аліментів, які отримувала позивач на утримання їх з відповідачем дочки до її повноліття, в грошовому вираженні складав в листопад-грудні 2016 року (до підвищення заробітку відповідача) - 459,30грн. та 491,10 грн., проте з урахуванням тієї обставини, що розмір заробітної плати відповідача збільшився майже вдвічі (з 1700,00грн. в грудні 2016 року до 3250 грн. в січні 2017 року) сума аліментів в грошовому вираженні в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача не зменшиться.

Також, було враховано, що ОСОБА_2 при зверненні з позовом до суду не були враховані вищевикладені обставини щодо сімейного та матеріального стану відповідача, а також не було надано доказів щодо розміру фактичних щомісячних витрат на утримання повнолітньої дочки.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді