РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3522/16-ц

Провадження № 2/638/412/17

24.11.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2015 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. ТОВ «Харків Екоресурс» є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у місті Харкові відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року №940. Послуги з вивезення побутових відходів за місцем проживання відповідачів: м. Харків, вул. Джанкойська, буд. 91-А, надає ТОВ «Харків Екоресурс» на підставі договору на вивезення побутових відходів, опублікованому 27.11.2012 року у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия», який набрав чинності з 01.01.2013 року.До набрання чинності зазначеного договору від відповідачів не надходило жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору.Станом на 01 жовтня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є споживачами послуг з вивезення побутових відходів, не здійснили оплату за надані послуги з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2015 року, у звязку з чим виникла заборгованість, яка складає 789, 02 грн.У звязку з чим, позивач з уточненням своїх позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1152, 13 грн., з яких: 789, 02 грн. сума основної заборгованості, 331, 97 грн. інфляційні втрати, 31, 14 грн. три відсотки річних від простроченої суми, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 в останнє судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином та своєчасно, а саме відповідно до вимог частини 5 статті 74 ЦПК України відповідачу була надіслана судова повістка про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації рекомендованим поштовим відправленням. Заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Окрім того, у матеріалах цивільної справи містяться заперечення ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно яких вони вважають позовні вимоги безпідставними та жодним чином не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі. Наголошують на тому, що позивачем не додано оригіналів письмових доказів, відсутні докази про отримання відповідачами послуг від ТОВ «Харків Екоресурс», про укладання договору, який не відповідає типовому договору та не містить обовязкових істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг, позивачем не обґрунтовано та бездоказово визначено коло осіб, що мешкають за адресою: м. Харків, вул. Джанкойська, буд. 91-А, невірно стверджується, що підставою для опублікування ним договору в газеті «Харьковские известия» були вимоги чинного законодавства, у позивача немає доказів, що випуск газети дійсно існував. Також позивачем використано не відповідний термін «офіційний друкований засіб масової інформації Харківської міської ради», не зазначено дату доставки через ДППЗ «Укрпошта» відповідачам примірника газети, в якому був надрукований договір, не зазначено, якою схемою надавалися послуги відповідачам, відповідачі не є споживачами послуг, невірно визначено, який саме договір укладений, дату його набрання, розрахунок заборгованості не є вірним.

Суд, дослідивши доводи представника позивача, викладені в уточненій позовній заяві, письмові заперечення відповідачів, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

За визначенням, наданим у статті Закону України «Про житлово комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3).

Відповідно до частини першої статті 4 зазначеного Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є цей Кодекс. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб'єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що в процесі прийняття спеціального закону - Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зміни до ЦК України Верховною Радою України не розглядалися та не приймалися, стосовно спірних правовідносин норми спеціального закону не можуть конкурувати з нормами основного акта цивільного законодавства.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено матеріалами справи, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року відмовлено у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про видачу судового наказу (а. с. 8).

ОСОБА_4, ОСОБА_5зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 року №940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові визначено серед інших юридичних осіб і ТОВ «Харків Екоресурс».

Позивачем ТОВ «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Харьковские известия» від 27.11.2012 року був опублікований публічний Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, підписаний позивачем.

20 листопада 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю«Харків Екоресурс» та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» було укладено договір про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, за умовами якого підприємство взяло на себе зобовязання доставляти рекламно-інформаційну продукцію.

В обґрунтування вимог про стягнення заборгованості Товариство з обмеженою відповідальністю«Харків Екоресурс» посилається на те, що примірник газети з опублікованим у ньому договором був доставлений по місцю проживання відповідачів, договір з 1 січня 2013 року набрав чинності, оскільки заперечень від відповідачів про незгоду з його умовами не надійшло.

За таких обставин договір відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України є публічним, відповідач став абонентом Товариства з обмеженою відповідальністю«Харків Екоресурс», а договір між сторонами укладений згідно положень частини 3 статті 205, ст. ст. 642-643 цього Кодексу.

Згідно із ст. ст. 642, 643 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Пунктом 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року №504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобовязані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року року №940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем таких послуг визначено позивача.

За погодженим з адміністрацією Дзержинського району м. Харкова графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Дзержинського району м. Харкова вивезення побутових відходів по вул. Джанкойська здійснюється позивачем щовівторка.

Рішеннями Харківської міської ради № 896 від 20 грудня 2011 року, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, та №92 від 18 лютого 2015 року, яким скасовано зазначене рішення, встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс».

Відповідно до пунктів 3, 5 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою.

Згідно пункту 11 цього договору розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком №1 до цього договору, згідно з яким вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів на одну особу становила 9,08 грн. на місяць, а з 06 березня 2015 року становить 11,69 грн. на місяць.

Рішенням Харківської міської ради №215/06 від 27 грудня 2006 року «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в місті Харкові» середньомісячна норма утворення твердих побутових відходів на одного мешканця приватного будинку становить 2,2 м. куб., а середньорічна норма утворення великогабаритних відходів на одного мешканця приватного будинку становить 0, 22 м. куб.

Наданий позивачем розрахунок суми основного боргу за послуги вивезення твердих побутових відходів за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 789, 02 грн.відповідає вимогам частини 1 статті 15 Закону України «Про відходи», пункту 13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів та вищенаведеним локальним актам.

Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав та обовязків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Не дотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не включає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобовязання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5не здійснювали оплату за надані послуги, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1152, 13 грн., з яких: 789, 02 грн. сума основної заборгованості, 331, 97 грн. інфляційні втрати, 31, 14 грн. три відсотки річних від простроченої суми, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходівє законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 4, 525, 526, 625, 633, 642, 643,901, 903 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (р/р 0643 в АТ «ПроКредит Банк», м. Київ, МФО 320984, код в ЄДР 35588643) заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1152 (одна тисяча сто пятдесят дві) грн. 13 коп., з яких: 789, 02 грн. сума основної заборгованості, 331, 97 грн. інфляційні втрати, 31, 14 грн. три відсотки річних від простроченої суми.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (р/р 0643 в АТ «ПроКредит Банк», м. Київ, МФО 320984, код в ЄДР 35588643) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., тобто по 689 (шістсот вісімдесят девять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: