Справа № 351/1626/16-ц
Номер провадження №2/351/167/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

за участі: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи Омельченко Л.Р.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Снятинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа- орган опіки і піклування Снятинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з 03.07.2012р. по 17.02.2014р. вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Снятинського районного суду був розірваний. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення залишився проживати разом із нею. Відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживав спиртними напоями та легкими наркотичними засобами. Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно. Відповідач не отримує офіційного доходу, а також не займається офіційно зареєстрованою підприємницькою діяльністю. А тому, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Зазначили, що відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, не займається його вихованням, свої батьківські обов'язки не виконує. Коли дитині було 3 місяці - робили йому операцію, а згодом у вісім місяців- робили ще дві операції у зв'язку з інфекційним запаленням. Однак відповідач відмовився надавати допомогу, через три дні передзвонив з погрозами. У позивачки був гіпертонічний криз, та відповідач почав погрожувати її матері, говорячи, що втопить її. Також, погрожував фізичною розправою і позивачці. У серпні 2016р. сину робили четверту операцію- пахова грижа. Відповідачу телефонували з цього приводу, однак він проігнорував даний факт. Жодним чином не допоміг. А тому, просили позов задоволити, позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з нього аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав заперечили. Відповідач пояснив, що фактично перестав проживати разом із позивачкою з лютого 2013р.. Бачив сина в м. Снятині, купував йому іграшки, шість разів приходив додому до позивачки до розлучення. Коли дитині був один рік він купив їй дві іграшки та машинку. Зазначив, що є інвалідом другої групи з дитинства, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнає в частині, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Представник органу опіки і піклування Снятинської райдержадміністрації в судовому засіданні вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав, про що подала до суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Вислухавши сторін, з'ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Згідно рішення Снятинського районного суду від 04.02.2014р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвано. Із довідки Княженської сільської ради від 19.08.2016р. вбачається, що неповнолітній ОСОБА_6 перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1.

Відповідно до заперечення на позовну заяву відповідача ОСОБА_3, останній не заперечує обов'язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей. З часу розірвання шлюбу він постійно надає допомогу сину ОСОБА_6. Не згідний із вимогою позивачки про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки він визнаний інвалідом другої групи з дитинства. Отримує соціальну пенсію в розмірі 1 160 грн., а тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 393 грн. 90 коп. щомісячно. Просить відмовити в частині позову про позбавлення його батьківських прав.

Із пенсійного посвідчення НОМЕР_2 та довідки МСЕК від 06.07.2015р. вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства. Відповідно до довідки Косівського відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відповідач отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства 2 групи із 03.03.2004р. в розмірі 1160 грн..

Відповідно до витягу з історії хвороби № 3025 неповнолітній ОСОБА_6 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Чернівецької міської дитячої клінічної лікарні з 23.06. по 27.06.2016р. з діагнозом водянка правого яєчка, проведено консервативне оперативне лікування. Згідно карти стаціонарного хворого №4696/15 ОСОБА_6 поступив в алергологічне відділення Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні з основним діагнозом: планова вакцинація та супутній діагноз: неврозоподібний стан, водянка обох яєчок. Згідно виписки з історії хвороби № 12355/13р. неповнолітній ОСОБА_6 поступив 06.11.2013р. в хірургічне відділення ОДКЛ, встановлено діагноз: гострий гнійний підщелепний лімфаденіт, проведено лікування: операція та ін.. Згідно довідки № 36 від 17.03.2017р. амбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_6 від народження по даний час з'являється на профілактичні огляди та з приводу захворювань до амбулаторії виключно у супроводі матері ОСОБА_1, дитина знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: переинатальна енцефалопатія, неврозоподібний стан, правобічна паховокаткова кила, рецидивуючий ларинготрахеобронхіт в ст. ремісії, дефіцитна анемія легкого ступеня важкості.

Покази свідка ОСОБА_11- матері відповідача, яка пояснила, що даний конфлікт між її сином - відповідачем та позивачкою ініційований упередженим ставленням родичів позивачки, а саме щодо вибору віросповідання, про операції та хвороби неповнолітнього ОСОБА_6 вона із сином не знали, постійно її син піклувався про онука, так як привозили продукти харчування, подарунки,- суд оцінює критично, оскільки її покази спростовуються показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які пояснили, що відповідач постійно пропадав на декілька діб, а потім приходив неадекватний, взагалі не допомагає дитині, ліки для дитини ніколи не купляв, є підозри, що він вживає наркотичні засоби. Потратив кошти в сумі 12 000 грн., які були отримані позивачкою у виді соціальної допомоги на дитину, погрожував позивачці фізичною розправою, до дитини не приходив та ігнорував телефонні повідомлення з приводу хвороби сина. При виникненні пожежі у позивачки - жодним чином не допоміг, позивачка сама виховує та піклується про дитину. А тому, суд вважає, що відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги, зокрема допомоги на лікування не надає, участі у вихованні не приймає, тобто ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Снятинської райдержадміністрації від 08.02.2017р. відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відностно малолітнього ОСОБА_6.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В ч. 1 ст. 183 СК України вказано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі викладеного, зважаючи на обов'язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи обставини справи суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6.

А тому, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки у розмірі 551,20 грн. та на користь держави у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.ст.150, 164, 180, 181, 183 СК України та керуючись ст.ст.209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (проживає АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (проживає в АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

У відповідності зі ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору та на користь ОСОБА_1 551, 20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.