Номер справи 220/490/17
Номер провадження № 2/220/256/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

при секретарі Черняковій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на земельну ділянку, загальною площею 1,4121 га., яка розташована на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_2, померлого 01.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2015 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,4121 га., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. У встановлений законом строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому було відмовлено в звязку з невідповідністю кадастрових номерів в державному акті на земельну ділянку та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З метою виправлення помилки та видачі дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку позивач звернувся до Відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області, але йому було відмовлено. Зазначене змушує його звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві.

Представник відповідача виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ДН № 052496 від 27.07.2004 року належить земельна ділянка площею 1,4121 га., кадастровий номер :02:002:0048, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 І-НО № 929554, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області 02.11.2015 року, ОСОБА_2 помер 01.11.2015 р. (а.с. 6).

З наданого суду свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді зазначеної вище земельної ділянки.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів вбачається, що заповіт ОСОБА_2 не складався (а.с.28).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради №02-28-10496 від 14.03.2016 р. ОСОБА_2 мешкав за адресою: смт.Велика Новосілка, вул.Пушкіна, буд.99 з 1984 року по день смерті, що послідувала 01.11.2015 р. На момент смерті мешкав з сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,4121 га, розташована на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області і має кадастровий номер :02:002:0426. Власником земельної ділянки є ОСОБА_2 на підставі державного акту від 27.07.2004 р. серії ДН № 052496 (а.с. 16-18).

Згідно листа приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 від 18.04.2017 року № 130/01-16 після померлого 01.11.2015 р. ОСОБА_2 була заведена спадкова справа за №93/2016 від 30.05.2016 р. З заявою про прийняття та видачу спадщини за законом звернувся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47458375 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа 30.03.2016 р. приватним нотаріусом Великоновосілківського району ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 59033320 номер справи у нотаріуса 93/2016 (а.с.29).

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2016 р. №343, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 в звязку з невідповідністю кадастрових номерів в Державному акті на земельну ділянку та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.8).

З листа Відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області № Д-77/0-82/6-16 від 04.05.2016 р. вбачається, що з 01.01.2013 р. набрав чинності Закон України від 07.07.2011 р. № 3613-VI «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, тому видати дублікат державного акту неможливо. (а.с. 9).

Відповідно до листа міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м.Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій област № Д-12/0-0.182-11/142-17 від 15.05.2017 р. вбачається, що розглянуто звернення від 11.05.2017 р. щодо розбіжності в кадастрових номерах земельної ділянки. Відповідно до даних Національної кадастрової системи державна реєстрація земельної ділянки :02:002:0426 площею 1,4121 га відбулась 27.07.2004, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №052496, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, власником якої є ОСОБА_2. Згідно з переліком відсканованих архівних примірників державних актів направо власності на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0048 належить іншому громадянину.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0048 належить іншому громадянину.

Згідно п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом та що лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Отже, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,4121 га, кадастровий № :02:002:0426, розташованої на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 01.11.2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216-1220, 1222, 1223 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,4121 га., кадастровий номер :02:002:0426, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 01.11.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина