Ухвала іменем україни 04 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Коротуна В.М., суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Дударківська сільська рада Бориспільського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, про визнання недійсним державного акта на право власності, скасування державної реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки; за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 19 грудня 2003 року.

Зазначала, що попередній власник вказаного домоволодіння користувалась земельною ділянкою площею 0,40 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування земельної ділянки та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 листопада 2008 року ОСОБА_3 передано у власність зазначену вище земельну ділянку площею 0,40 га. Однак відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на землю, оскільки вона перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_4

Вважає, що рішення Дудурківської сільської ради від 17 липня

2012 року, згідно з яким ОСОБА_4 було передано у власність земельну ділянку площею 0,1450 га, було прийнято незаконно, оскільки вони були прийняті без погодження меж земельної ділянки з нею, як сусіднім землекористувачем, вилучення з її користування спірної земельної ділянки не проводилось, при цьому на частині ділянки, переданої у власність

ОСОБА_4. знаходяться належні ОСОБА_3 споруди.

Беручи до уваги зазначене та враховуючи уточнення позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який посвідчує право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1450 га, що розташована по АДРЕСА_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянках) з кадастровим № НОМЕР_2, скасувати державну реєстрацію та кадастровий № НОМЕР_2 спірної земельної ділянки.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, в якому просила суд зобов'язати

ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку, що належить ОСОБА_4, кадастровий № НОМЕР_2, право власності на яку посвідчується державним актом серії НОМЕР_1, виданим 25 грудня

2012 року, яка розташована по АДРЕСА_2, шляхом знесення паркану з вбетонованими стовпами та бетонного фундаменту за межу вказаної земельної ділянки.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_2, площею

0,1450 га, що розташована по АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_3, площею 0,1550 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки передані їй у власність на підставі рішення Дудурківської сільської ради від 17 липня 2012 року, а також державних актів, виданих 25 грудня 2012 року.

При виготовленні технічної документації на вказані земельні ділянки були погоджені їх межі, в тому числі із ОСОБА_3, однак остання самовільно захопила частину належної їй земельної ділянки та незаконно встановила огорожу із бетонних стовпчиків. При цьому споруди, які побудовані ОСОБА_3 на частині її земельної ділянки, є самочинними, що підтверджується актом перевірки Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції від 15 березня 2015 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

04 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, який посвідчує право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1450 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим № НОМЕР_2.

Скасовано державну реєстрацію та кадастровий

№ НОМЕР_2 земельної ділянки площею 0,1450 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка в Національній кадастровій системі обліковується за ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

04 листопада 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_2, кадастровий № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 25 грудня 2012 року, від паркану з вбетонованими стовпами та бетонного фундаменту.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на землю з порушенням встановленого законом порядку, незаконно набула право власності на частину земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не є власником земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_3 не отримувала відповідного державного акта на право власності на землю, при цьому межі земельної ділянки, якою вона фактично користується та яка знаходиться під належним їй будинком, не визначені та не встановлені.

Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 19 грудня 2003 року, укладеного між ОСОБА_3 та

ОСОБА_6

30 березня 2004 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на зазначене домоволодіння.

Згідно з погосподарською книгою № 5 Дударківської сільської ради за 2001-2005 роки станом на 2003 рік у користуванні ОСОБА_6 знаходилась земельна ділянка по АДРЕСА_1, загальною площею 0,40 га, у тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 листопада 2008 року № 362-29-V «Про передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 в АДРЕСА_1» ОСОБА_3 передано земельні ділянки у власність, загальною площею 0,40 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Державним кадастровим реєстратором управління Держземагентства у Бориспільському районі Блакитою І.П. 24 квітня 2014 року були винесені рішення № РВ-014 та № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо реєстрації вказаних земельних ділянок.

ОСОБА_4 є власником жилого будинку в с. Дударків Бориспільського району Київської області, жилою площею 36 кв. м, на підставі договору дарування від 07 березня 1985 року, укладеного з ОСОБА_8

08 травня 2007 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на зазначене домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Дударківської сільської ради від 17 липня 2012 року

№ 418-24-VI «Про передачу у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у

АДРЕСА_2 та ведення особистого селянського господарства в с. Дударків Бориспільського району Київської області» ОСОБА_4 передано земельні ділянки у власність загальною площею 0,30 га, в тому числі 0,1450 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в

АДРЕСА_2, та для ведення особистого селянського господарства 0,1550 га в с. Дударків.

На підставі рішення Дударківської сільської ради від 20 листопада

2015 року № 24-02-VIІ «Про перейменування вулиць на території Дударківської сільської ради» АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_2.

25 грудня 2012 року на підставі рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 17 липня 2012 року

№418-24-VI ОСОБА_4 видано державні акти на право власності на земельну ділянку:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1450 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, з кадастровим № НОМЕР_2;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1550 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Дударків, з кадастровим № НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції, яка діяла була чинною на момент укладення договору дарування) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Враховуючи, що на підставі договору дарування від 19 грудня

2003 року до ОСОБА_3 перейшло право власності лише на житловий будинок з надвірними будівлями, жодних договорів між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, не укладалось, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що до ОСОБА_3 не перейшло право власності на спірну земельну ділянку.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент постановлення рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 листопада 2008 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент постановлення рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 листопада 2008 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 після постановлення рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 листопада 2008 року не отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, при цьому рішення сільської ради не є підставою для виникнення у останньої права власності, законним та обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_3 не є власником спірної земельної ділянки та її права не порушені у зв'язку із видачею

ОСОБА_4 оспорюваного державного акта на право власності на земельну ділянку.

При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 25 грудня 2012 року серії НОМЕР_1 є власником земельної ділянки площею 0,1450 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, з кадастровим № НОМЕР_2 (т. 1, а. с. 154), на якій самочинно збудовані ОСОБА_3 паркан з вбетованими стовпами та бетонний фундамент, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав, передбачених ст. 376 ЦК України, ст. 152 ЗК України, для усунення

ОСОБА_4 перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, надав обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та відмови в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Доводи ОСОБА_3 щодо непогодження ОСОБА_4 меж спірної земельної ділянки із сусідніми землекористувачами є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_3 не набула право власності на спірну земельну ділянку, а земельна ділянка, яка фактично перебуває у її користуванні та знаходиться під належним їй будинковолодінням, немає встановлених меж.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 у касаційній скарзі, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції, при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального та процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович