Справа № 160/1010/13-ц
Провадження № 4-с/160/2/17
У Х В А Л А

15.06.2017 року. смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Локачі скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», про визнання дій головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій просить визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати виконавця вжити заходів для виконання виконавчого провадження та направляти копії всіх документів по вчинених виконавчих діях стягувачу.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 26.11.2013 року Локачинським районним судом Волинської області було задоволено позовні вимоги АТ«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 694 036 грн.20 коп.

На адресу Луцького районного відділу державної виконавчої служби було

направлено заяву про примусове виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області по справі № 160/1010/13ц про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості.

10.05.2017 року на адресу АТ«Брокбізнесбанк» надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.04.2017 № 45463610 з оригіналом виконавчого листа № 160/1010/13д .

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 45463610 вказано, що відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек нерухоме за боржником зареєстрована квартира, на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 49/6 та перебуває в іпотеці стягувача. Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, в тому числі і на вищезазначену квартиру. Але на даний час звернути стягнення на це майно неможливо, оскільки відповідно до п. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Боржник не перебуває на обліку в пенсійному Фонді України, як отримувач пенсії, згідно з листом Луцької ОДПІ ГУ міндоходів і зборів у Волинській області боржник не працює, інформація про рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах України відсутня. Іншого майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Виходячи з вищевикладеного, скаржник в діях державного виконавця вбачає порушення прав та законних інтересів стягувача, що полягають в наступному:

- на адресу АТ«Брокбізнесбанк» постанова про відкриття виконавчого провадження не надходила, а відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону (№ 606-ХІУ від 21.04.1999) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові;

- станом на 10.05.2017 року на адресу банку жодних документів щодо проведених виконавчих дій не надходило, які саме примусові заходи вживав державний виконавець спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду не відомо;

- вищевказане виконавче провадження № 45463610 перебувало на примусовому виконанні більш ніж шість місяців;

- державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - Фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- державний виконавець має право звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи.

Вважає дії державного виконавця виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що явно порушують права та інтереси АТ«Брокбізнесбанк» як стягувача у виконавчому провадженні і спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили. Просить визнати дії державного виконавця Бенещук Л.В., щодо примусового виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області по справі № 160/1010/13ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ«Брокбізнесбанк» заборгованості в розмірі 694 036,20грн. незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Бенещук Л.В. про повернення виконавчого документа стягувачу № 45463610 від 27.04.2017.

3обов'язати державного виконавця Бенещук Л.В. вжити, передбачених законодавством заходів для виконання рішення Локачинського районного суду Волинської по справі № 160/1010/13ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ«Брокбізнесбанк» заборгованості в розмірі 694 036,20 грн.

Зобов'язати державного виконавця Бенещук Л.В. направляти на адресу АТ«Брокбізнесбанк» копії всіх документів по вчинених виконавчих діях, передбачених чинним законодавством.

До початку судового розгляду представник скаржника звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі із підстав, зазначених у ній.

Державний виконавець Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась. Згідно з письмовим запереченням наданим 15.06.2017 року в задоволенні скарги просить відмовити, позаяк постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2017 року є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам законодавства. Державним виконавцем були вчинені передбачені Законом дії, які були спрямовані на повне, вчасне та ефективне виконання виконавчого документа. Також нею було надано суду копії матеріалів виконавчого провадження №45463610.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року Локачинським районним судом Волинської області було задоволено позовні вимоги АТ«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 694 036 грн.20 коп.

За даним виконавчим листом постановою державного виконавця від 13.11.2014 року відкрито виконавче провадження і відповідно до копії супровідного листа направлено копію даної постанови стягувачу АТ«Брокбізнесбанк» (а.с. 102, 103).

Постановою державного виконавця від 27.04.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, зазначений вище виконавчий документ повернуто на підставі положень п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» із посиланням на те, що згідно з витягом з В РЕВ УДАЇ МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Відповідно до відповіді Держкомзему у Волинський області земельних ділянок не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек за боржником зареєстрована квартира на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 49/6 та перебуває в іпотеці стягувача. Також державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, в тому числі і на вищезазначену квартиру. Але на даний час звернути стягнення на це майно не можливо, оскільки відповідно до п. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; боржник не перебуває на обліку в пенсійному Фонді України, як отримувач пенсії, згідно з листом Луцької ОДПІ ГУ міндоходів і зборів у Волинській області боржник не працює, інформація про рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах України відсутня. Іншого майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с. 58, 59).

Відповідно до положень ст.ст.1, 6 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Вказаним законом чітко встановлені умови за наявності яких забороняється примусове стягнення нерухомого житлового майна, що в даному випадку належить позичальнику (боржнику).

Зокрема, обов'язковими умовами можливого застосування вимог зазначеного закону є те, що житлове приміщення має використовуватись позичальником як місце постійного проживання та відсутність у власності іншого нерухомого житлового майна.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Такий же правовий висновок зроблений у Постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2015 року № 6-483цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору від 22.11.2007 року, боржнику був наданий кредит в сумі 41000 доларів США для купівлі двокімнатної квартири.

Для забезпечення виконання даного зобовязання за кредитним договором, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано: двокімнатну квартиру, що знаходиться м. Луцьк, вул. Дубнівська, 49/6 та належить іпотекодавцю на праві власності.

Дана квартира, який є предметом іпотеки описана та арештована, і використовується ОСОБА_2, як місце його постійного проживання, а тому на вказане майно розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Іншого рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності за боржником не зареєстровано, про що складений відповідний акт державного виконавця.

Таким чином, суд приходить до наступного висновку.

Оскільки державний виконавець у повній мірі перевірив вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", застосовуючи їх до конкретної ситуації та прийняв законну, обґрунтовану та правомірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, тому дана постанова не підлягає скасуванню.

Також не підлягають вимоги скаржника щодо визнання неправомірними дії державного виконавця, які полягали в ненадсиланні на адресу АТ «Брокбізнесбанк» копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 21.04.1999) та винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 21.04.1999).

Стягувачу надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується копією супровідного листа (а.с. 102).

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем винесена під час відкриття виконавчого провадження13.11.2014 року (а.с. 101).

Щодо перебування виконавчого провадження № 45463610 на примусовому виконанні більш ніж шість місяців ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 21.04.1999) та проведенні перевірки майнового стану боржника пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 21.04.1999), то суд вважає, що в цій частині вимоги АТ «Брокбізнесбанк» підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається із наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження - виконавче провадження № 45463610 перебувало на примусовому виконанні більш ніж шість місяців, а саме з 13.11.2014 року (відкриття виконавчого провадження) до 27.04.2017 року (повернення виконавчого документа стягувачу). За це період, лише з 2016 року державним виконавцем почались проводитись перевірки майнового стану боржника.

Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця в цій частині слід визнати неправомірними.

Щодо вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця Бенещук Л.В. вжити, передбачених законодавством заходів для виконання рішення Локачинського районного суду Волинської та зобов'язання направляти на адресу АТ«Брокбізнесбанк» копії всіх документів по вчинених виконавчих діях, передбачених чинним законодавством, то суд вважає, що оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи скаржника щодо неправомірності оскаржуваної постанови про повернення виконавчого листа, а також судом встановлено, що державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій з метою виконання рішення Локачинського районного суду Волинської, однак вони не дали результату, тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність у відмові заявленим вимогам. Такого висновку суд дійшов, позаяк, судом не скасовано ухвалу про повернення виконавчого документа, а стягувачем не пред'явлено виконавчий лист до виконання повторно, тому в державного виконавця на даний час відсутнє виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 в користь АТ«Брокбізнесбанк» кредитної заборгованості в розмірі 694 036 грн.20 коп., а відтак суд не вправі приймати будь-які рішення зобов'язального характеру по справах, які не перебувають на виконанні у відділі ДВС, а лише можуть надійти на виконання в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 25, 30, 57 Закону України "Про виконвче провадження" (в редакції 21.04.1999) суд,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в частині перебування виконавчого провадження № 45463610 на примусовому виконанні більш ніж шість місяцівта проведенні перевірки майнового стану боржника пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання.

У задоволенні скарги АТ«Брокбізнесбанк» в частині визнання решти дій головного державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 неправомірними, скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві № 45463610 від 27.04.2017 року та зобов'язання державного виконавця вжити, передбачених законодавством заходів для виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області і направляти на адресу АТ«Брокбізнесбанк» копії всіх документів по вчинених виконавчих діях, передбачених чинним законодавством - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня проголошення, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду скарги апеляційним судом і може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом цього ж строку шляхом подачі апеляційної скарги через Локачинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С.