СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Піддубняк І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
В лютому 2017 року позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, позивач зазначає, що ще до реєстрації шлюбу у сторін народився син. Факт батьківства відповідач ніколи не заперечував. В подальшому сторони одружилися. Проте, з кінця 2014 року відповідач почав проживати окремо від дитини на тимчасово окупованій території АР Крим, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні не приймає, навіть не спілкується з ним по телефону. У вересні 2016 року сторони розлучилися. Вихованням і матеріальним забезпеченням дитини позивач займається самостійно. Також на підтвердження викладеного позивач долучила до матеріалів позову заяву, з якої вбачається, що сам відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Зазначені обставини свідчать, на думку позивача, про те, що відповідач самоусунувся від виховання рідної дитини, що дає їй підстави звернутися в суд із даним позовом і просити його задовольнити (а.с.6-8)
Позивач в судове не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зауважила, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник органу опіки направив на адресу суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, просив розглядати справу за його відсутності.
Враховуючи вік малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., рівень його розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору та те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи чи про розгляд позовної заяви за його відсутності не подавав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних правовідносин сторін, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного провадження, з урахуванням думки позивача, яка проти цього не заперечує у відповідності до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2014 по 26.09.2016, від якого народили дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами.
Позивач разом із сином зареєстровані та проживають в квартирі батьків по АДРЕСА_1.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в дошкільному навчальному закладі №490 м. Києва. Згідно довідки даного навчального закладу вихованням дитини займається позивач та бабуся ОСОБА_4 Вони приймають активну участь ужитті групи та садочка. Батько участі у вихованні дитини не брав, виховні та загально садові заходи не відвідував.
Згідно нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_2 підтвердив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таким чином, матеріалами справи підтверджена відсутність інтересу батька до навчання сина і здобуття ним освіти.
Відповідач також не надає допомоги позивачу на утримання сина, а позивач сама матеріально забезпечує сина, працює ФОП.
Згідно висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві адміністрації Комісія з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., обґрунтовуючи таке рішення тим, що батько участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини взагалі не приймає, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків.
Відтак в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від виховання власної доньки.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Підставою позову про позбавлення відповідача батьківських прав визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме - ухилення батька від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому нехтуванні відповідачем своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці.
Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав судом повинно бути вирішено питання і про стягнення аліментів.
Згідно ч.3 ст.166 СК Укоаїни при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
В порядку ст.88 ЦПКУкраїни вирішити питання про судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись Декларацією прав дитини, проголошеною Резолюцією 1386 Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1959, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства", ст.ст.19, 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 6, 10-11, ст.57-60, ст.60, ст.88, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218, ст.223, 224,ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 до досягнення дитиною 18 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя - В.С. Кицюк