справа №619/1543/17
провадження №2/619/984/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року Дергачівський районний суд
у складі : головуючого судді -Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання - Коротченко А.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Харківської області , ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_5 про визнання права користування в порядку спадкування за законом , -
Позивач ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Харківської області , ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_5 про визнання права користування в порядку спадкування за законом.
Згідно із досягнутими умовами, а саме за п.8 та п.15-17 договору, договір укладено строком на 50 років та в оренду ОСОБА_7 передано земельну ділянку для проведення діяльності щодо здійснення товарного риборозведення на ній.
Відповідно до п. 40 зазначеного договору оренди земельної ділянки від 24.04.2009 зазначено, що смерть фізичної особи Орендаря є зокрема підставою для зміни умов договору.
ОСОБА_7 помер 01.06.2016, про що виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області видано свідоцтво про смерть від 02.06.2016 серія І-ВЛ № 549056.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є вона його дружина ОСОБА_1, його повнолітній син ОСОБА_5 та неповнолітній син ОСОБА_2
З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 вона із дотриманням 6-місячного строку звернулася 09.09.2016 із заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_8, яка здійснила реєстрацію спадкової справи під № 59473488.
Один із спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_5 відмовився в порядку ст. 1273 ЦК України від прийняття спадщини.
Спадкоємці ОСОБА_7 17.08.2016 на особистому прийомі звернулися до керівництва ОСОБА_3 районної державної адміністрації та в подальшому 13.09.2016 звернулися із письмовою заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 9,1424 га у звязку із смертю орендаря ОСОБА_7 та необхідністю переоформлення права оренди вказаної земельної ділянки за його спадкоємцями (правонаступниками), шляхом укладення додаткового договору про заміну сторони зобовязання.
У задоволенні вказаних звернень ОСОБА_3 районною державною адміністрацією було відмовлено.
Окрім цього, 18.05.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 за наслідком розгляду документів, які подані ОСОБА_1, з метою спадкування вищевказаного права оренди земельної ділянки, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 305/02-31/18.05.2017.
Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що нібито існують неоднозначні положення в договорі оренди землі від 24.04.2009 , які неможливо тлумачити однозначно.
Вона та другий позивач проживали на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_7 за однією адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Мічуріна № 130.
Згідно із п.10 ОСОБА_9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис) право користування чужою земельною ділянкою для забудови ( суперфіцій), право користування чужим майном ( сервітут).
Відповідно до п. 16 вищевказаного договору оренди земельної ділянки цільове призначення переданої земельної ділянки згідно із кодом цільового використання земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1).
Договір оренди землі від 24.04.2009 заборони на спадкування оренди у собі не містить.
ОСОБА_7 та його правонаступники виступають кредиторами у зобовязанні щодо користування земельною ділянкою водного фонду, оскільки їм належать права щодо володіння та користування земельною ділянкою строком на 50 років, тобто до 24.04.2049 року.
Позивач зверталася до відповідача ОСОБА_4 державної обласної адміністрації Харківської області з питання заміни переукладення договору оренди землі, отримала письмову відповідь, де відповідачем зазначено, що вони нібито не заперечують проти заміни переукладення договору оренди землі із позивачем, однак головною та первісною передумовою заміни сторони орендаря в договорі оренди землі є успадкування такими особами права оренди та отримання останніми правовстановлюючого документу про перехід прав та обовязків від померлого орендаря до спадкоємців в частині права оренди.
Представник позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в їхню відсутність,з поставленням у справі заочного рішення, що суд вважає за можливе.
Представник відповідача ОСОБА_4 обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, в поданих до суду запереченнях вказав, що договір оренди припиняється внаслідок смерті фізичної особи-орендаря, вказав, що у порядку спадкування може перейти право на оренду, право звернутися до орендодавця щодо укладення договору оренди чи поновлення договору, дія якого припинена, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглядати у відсутність представника ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, що суд вважає за можливе.
Відповідачі у справі представник ОСОБА_3 районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином , про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність.
Третя особа у справі ОСОБА_11 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином , про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність.
Суд вважає неповажною причину неявки в судове засідання представника відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Харківській області, та ОСОБА_11 третя особа у справі, оскільки вони завчасно повідомлені про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили, причина неявки не підтверджена відповідними документами.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин.
Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Договір укладено строком на 50 років та в оренду ОСОБА_7 передано земельну ділянку для проведення діяльності щодо здійснення товарного риборозведення на ній.
Відповідно до п. 40 зазначеного договору оренди земельної ділянки від 24.04.2009 зазначено, що смерть фізичної особи Орендаря є зокрема підставою для зміни умов договору.
ОСОБА_7 помер 01.06.2016, про що виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області видано свідоцтво про смерть від 02.06.2016 серія І-ВЛ № 549056.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є позивач у справі та дружина спадкодавця ОСОБА_1, третя особа у справі повнолітній син спадкодавця - ОСОБА_5 та позивач у справі і неповнолітній син спадкодавця ОСОБА_2
З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 позивач із дотриманням 6-місячного строку звернулася 09.09.2016 із заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_8, яка здійснила реєстрацію спадкової справи під № 59473488, ОСОБА_5 відмовився в порядку ст. 1273 ЦК України від прийняття спадщини.
Спадкоємці ОСОБА_7 17.08.2016 зверталися до керівництва ОСОБА_3 районної державної адміністрації та в подальшому 13.09.2016 звернулися із письмовою заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 9,1424 га у звязку із смертю орендаря ОСОБА_7 та необхідністю переоформлення права оренди вказаної земельної ділянки за його спадкоємцями (правонаступниками), шляхом укладення додаткового договору про заміну сторони зобовязання.
У задоволенні вказаних звернень ОСОБА_3 районною державною адміністрацією було відмовлено.
Позивач зверталася до ОСОБА_4 державної обласної адміністрації Харківської області з питання заміни переукладення договору оренди землі, отримала письмову відповідь, де відповідачем зазначено, що вони нібито не заперечують проти заміни переукладення договору оренди землі із позивачем, однак головною та первісною передумовою заміни сторони орендаря в договорі оренди землі є успадкування такими особами права оренди та отримання останніми правовстановлюючого документу про перехід прав та обовязків від померлого орендаря до спадкоємців в частині права оренди.
18.05.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 за наслідком розгляду документів, які подані ОСОБА_1, з метою спадкування вищевказаного права оренди земельної ділянки, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 305/02-31/18.05.2017.
Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що нібито існують неоднозначні положення в договорі оренди землі від 24.04.2009 , які неможливо тлумачити однозначно.
Позивачі проживали на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_7 за однією адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Мічуріна № 130.
Згідно із п.10 ОСОБА_9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис) право користування чужою земельною ділянкою для забудови ( суперфіцій), право користування чужим майном ( сервітут).
Відповідно до п. 16 вищевказаного договору оренди земельної ділянки цільове призначення переданої земельної ділянки згідно із кодом цільового використання земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1).
В період дії зобов'язання, за загальним правилом, допускається заміна осіб, які беруть у ньому участь із збереженням самого зобов'язання. Законодавство передбачає можливість при збереженні орендних земельних відносин зміну особи однієї із сторін договору оренди.
Випадок переходу права на оренду за універсальним правонаступництвом визначений статтею 7 Закону України «Про оренду землі». Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря до спадкоємців, якщо інше не передбачено договором, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями.
Верховний суд України, розглядаючи аналогічний спір за наявності договору оренди землі, який містив в собі неоднозначні положення, у своїй правовій позиції,яка викладена в постанові від 16.12.2015 у справі № 6-375 цс15 зазначив наступне: « Якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкодавці орендаря (фізичної-особи підприємця) після смерті останнього, можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору».
ОСОБА_9 ВСУ чітко вбачається, що лише у випадку наявності в договорі оренди прямої заборони на спадкування, земельна ділянка не підлягає до такого спадкування.
Договір оренди землі від 24.04.2009 подібної заборони у собі не містить.
ОСОБА_7 та його правонаступники виступають кредиторами у зобовязанні щодо користування земельною ділянкою водного фонду, оскільки їм належать права щодо володіння та користування земельною ділянкою строком на 50 років, тобто до 24.04.2049 року.
Відповідно до п. 16 вищевказаного договору оренди земельної ділянки цільове призначення переданої земельної ділянки згідно із кодом цільового використання земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 2.1).
В період дії зобов'язання, за загальним правилом, допускається заміна осіб, які беруть у ньому участь із збереженням самого зобов'язання. Законодавство передбачає можливість при збереженні орендних земельних відносин зміну особи однієї із сторін договору оренди.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
За ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги належать зокрема діти та дружина спадкодавця.
Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
За правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно із п. 10 ОСОБА_9 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Випадок переходу права на оренду за універсальним правонаступництвом визначений статтею 7 Закону України «Про оренду землі». Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря до спадкоємців, якщо інше не передбачено договором, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями.
Верховний суд України в постанові від 16.12.2015 у справі № 6-375 цс15 зазначив наступне: « Якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкодавці орендаря (фізичної-особи підприємця) після смерті останнього, можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки,яка є предметом цього договору».
Із зазначеної постанови ВСУ чітко вбачається, що лише у випадку наявності в договорі оренди прямої заборони на спадкування, земельна ділянка не підлягає до такого спадкування.
Договір оренди землі від 24.04.2009 подібної заборони у собі не містить.
Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України, щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи, з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень,які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ст. 512 ЦК України однією із підстав заміни кредитора у зобовязанні визначено правонаступництво.
ОСОБА_7 та його правонаступники виступають кредиторами у зобовязанні щодо користування земельною ділянкою водного фонду, оскільки їм належать права щодо володіння та користування земельною ділянкою строком на 50 років, тобто до 24.04.2049 року.
Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_12 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.
Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч.1-2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельно їділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За п.1 ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання прав.
Позовна заява заявлена також і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 39 ЦПК України.
Зазначений позов предявлений в порядку цивільного судочинства на підставі п.7 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. ст. 16, 392,1216-1218, 1225,1261,1268, 1270 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ст. 152 ЗК України, п. 3.1. листа ОСОБА_12 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013, п. 10 ОСОБА_9 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, керуючись ст.ст. 10,11, 27,31,57-60,208,209,212-215,223,224-226,233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що йог оухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отриманняйогокопії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя О. М. Жорняк