Справа № 456/1622/16-ц
Провадження № 2/456/281/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.11.2010 року ОСОБА_2, отримав кредит у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_2, ухиляється від виконання зобовязання і тому станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість - 15180 грн. 58 коп., яка складається із наступного: 887 грн. 20 коп. - заборгованості за кредитом; 10244 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2850 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 699 грн. 08 коп. - процентна складова штрафу. На підставі зазначеного представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.11.2010 року у зазначеному розмірі, а також судові витрати у розмірі 1378 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, згідно якої на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував і просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2, та його представник ОСОБА_3, в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог заперечили та представник відповідача пояснила, що відповідач це його син і з 04.07.2013р., він відбував покарання у Львівській ВК 48, тому не мав змоги оплачувати кредит. Вона зверталась до банку з проханням надати їй інформацію, щодо суми боргу та на який рахунок оплачувати кредитні кошти, однак їй було відмовлено, а тому вважає, що у відповідача були форс-мажорні обставини, а тому просила в позові відмовити.

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, приходить до висновку, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.11.2010 року ОСОБА_2, отримав кредит у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою підписаної відповідачем про приєднання до Умов та Правил надання батьківських послуг. Під час підписання анкети заяви відповідач був ознайомлений з правилами кредитування і сторонами узгоджено суттєві умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі із цього приводу спору не виникає.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

У відповідності до ст.. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором згідно наданого розрахунку у відповідача станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість - 15180 грн. 58 коп., яка складається із наступного: 887 грн. 20 коп. - заборгованості за кредитом; 10244 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2850 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 699 грн. 08 коп. - процентна складова штрафу.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському Інтернет сайті.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту), оплати винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів", позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, а також з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському Інтернет - сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України Україні наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Щодо посилання відповідача на те, що порушення зобовязання сталося в період його відбування покарання у Львівській ВК-48 за вироком суду і не залежало від волі відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що з 04.07.2013р., перебував у Львівській ВК-48 за вироком Стрийського міськрайонного суду, як на обставини непереборної сили, внаслідок яких він порушив своє зобов'язання перед позивачем, оскільки не мав можливості сплачувати кредит у касу банку, однак суд не може погодитись з цим.

У пункті 1 частини першої ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Згідно ч. 2 ст. 1-1 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо";

Отже перебування у виправній колоній, не може бути кваліфіковано як форс-мажор, а тому сама по собі ця обставина не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно ст.. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи матеріали справи та наведені норми закону, суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості та стягнути з останнього на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у зазначеному у розрахунку розмірі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст.. 88 ЦПК України та стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10, 58-61, 154, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст..ст. 15, 16, 526, 582, 610-612, 651, 653, 1049, 1050, 1054 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» заборгованість в сумі 15180 (пятнадцять тисяч сто вісімдесят) грн.. 58 коп. за кредитним договором №б/н від 10.11.2010р..

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» судові витрати в с умі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5