Єдиний унікальний номер 242/3800/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1726/2017
Головуючий у 1 інстанції: Моцний О.С. Єдиний унікальний номер 242/3800/15-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/1726/2017
УХВАЛА

11 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Груіцької Л.О., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 15 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради про вселення та відібрання дітей, стягнення спричиненої моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15 лютого 2016 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів.

Визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем проживання батька.

Звільнено ОСОБА_3 від обов'язку сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стягнуті рішенням Селидівського міського суду від 02 лютого 2015 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та відібрання дітей, стягнення спричиненої моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог та задовольнити її зустрічний позов про вселення, відібрання дітей, стягнення моральної шкоди. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд у порушення вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України належним чином не перевірив ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, не з'ясував особисту прихильність дитини до кожного з них, не врахував вік дитини, стан її здоров'я, а інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Поза увагою суду залишився принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року про те, що малолітня дитина не повинна бути розлучена з матір'ю, крім тих випадків, коли є виключні обставини. Суд дійшов хибного висновку про те, що кращі матеріально - побутові умови життя позивача є достатньою підставою для визначення місця проживання малолітніх дітей з ним та не навів доказів на підтвердження такого висновку. В матеріалах справи містяться письмові докази, надані нею, про те, що позивач незаконно відібрав у неї малолітніх дітей та чинить перешкоди у спілкуванні з ними. Також у справі є постанова Селидівського міського суду Донецької області від 08 травня 2015 року по справі 241708/15-ц, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тобто суд визначив місце проживання малолітніх дітей з особою, яка в присутності малолітніх дітей вчинила сварку зі своєю колишньою дружиною. Суд не навів мотивів прийняття чи відхилення вказаних доказів.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Проте, у матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору.

Згідно з пунктом 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866 органами опіки та піклування є районні, районні у м. м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Враховуючи, що наявність письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання даного спору є обов'язковою слід витребувати вказаний висновок від виконавчого комітету Селидівської міської ради.

Керуючись статтею 307, частиною 1 статті 304 ЦПК України, частинами 4,5 статті 19 СК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відкласти розгляд даної справи на 14.00 години 01 листопада 2017 року.

Зобов'язати виконавчий комітет Селидівської міської ради Донецької області у строк до 01 листопада 2017 року надати письмовий висновок щодо розв'язання спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради про вселення та відібрання дітей, стягнення спричиненої моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню окремо від рішення не підлягає.

Судді: