Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2017 Справа №607/5880/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона не може оформити свідоцтв про прийняття спадщини у зв'язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було виявлено, що право власності на житловий будинок не зареєстровано, а тому правовстановлюючий документ на житловий будинок не отримувався, частки у спільній власності між померлими співвласниками на земельну ділянку не визначені, а це необхідно для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явилися, подано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують з мотивів, зазначених у позовній заяві, просять його задовольнити.

Представник Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Перша Тернопільська державна нотаріальна контора не забезпечила явку в суд свого представника, подано заяву про слухання справи за відсутності представника по наявних в справі документах.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 23 січня 2016 року, актовий запис № 151, який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

11 лютого 2016 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 121/2016 рік. Відповідно до матеріалів спадкової справи дружина померлого - ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини. Єдиною спадкоємицею за законом є дочка померлого ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18 серпня 2016 року, актовий запис 1284, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

14 вересня 2016 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 743/2016 рік. Відповідно до матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем за законом є дочка померлої ОСОБА_1. Крім неї інших спадкоємців немає.

Спадкодавець ОСОБА_2 у 2009 році закінчив будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області 15.07.2015 року.

Також було проведено технічне обстеження цього об'єкта, за результатами якого та з урахуванням інформації щодо відповідності і його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої від Відділу містобудування та архітектури Тернопільської РДА, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, від 06.07.2015 року, №201-1-15/15.

Проте, спадкодавець за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та не отримав належні правовстановлюючі документи на нього.

Земельна ділянка АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4, належала на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1/1, спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.01.2014 року, серії НОМЕР_5.

Проте, ця земельна ділянка АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4 була поділена, що підтверджується заявою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 12.08.2015року засвідченою приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л., в результаті чого утворились дві окремі земельні ділянки АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_6 та земельна ділянка АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується відповідними витягами з Державного земельного кадастру. Після проведення вказаного поділу земельної ділянки, так і не було зареєстровано право власності на новоутворенні земельні ділянки, оскільки їх власники померли.

Для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 використовується земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0,1250 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спадкового майна.

Постановами державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 09.08.2016року та 20.03.2017року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Постанови обґрунтовані тим, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок АДРЕСА_3, вбачається розбіжність у розмірі часток його співвласників, а саме: частка спадкодавця ОСОБА_2 становила 23/50 частки, а частка іншого співвласника ОСОБА_3 становить 1/2 частку, а на земельну ділянку АДРЕСА_3, не визначені частки у спільній власності між її співвласниками у встановленому законом порядку (ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України), тому нотаріус не може встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видати свідоцтво про право на спадщину. Крім того спадкодавець ОСОБА_2 не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та не отримав належні правовстановлюючі документи на нього.

У відповідності до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та не отримав належні правовстановлюючі документи на нього, також спадкодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровано право власності у встановленому законом порядку на новостворені земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу земельної ділянка АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4, тому в даному випадку порушене право власності позивача ОСОБА_1 (так як вона не має можливості зареєструвати дане спадкове майно на своє ім'я), яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 210, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1217, 1225, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 120,125,126 Земельного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 56,8кв.м., в житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк