У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою корись аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в сумі 1 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4, який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо та участі в утримання сина не приймає.

Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 746 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 травня 2017 року.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2017 року заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року змінено.

Ухвалено визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 тис. починаючи з 15 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення районного суду залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильного виходив із того, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів належним чином не врахував всіх обставини справи.

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що для забезпечення нормального розвитку дитини та здобуття нею повної загальної середньої освіти недостатньо прожиткового мінімуму, а тому визначена судом сума аліментів, яка складає половину прожиткового мінімуму визначеного Законом, є недостатньою.

Крім того, враховуючи обставини, перелічені статтею 182 СК України, встановлений державою прожитковий мінімум на дітей, рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в сумі 1 тис. грн щомісячно.

Також апеляційний суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, правильно здійснив розподіл судових витрат у справі.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Посилання у касаційній скарзі на те, що заявник втратив можливість регулярного заробітку, а тому має фінансові труднощі є безпідставними, оскільки апеляційний суд дав належну правову оцінку вказаним обставинам.

Доводи касаційної скарги про те, що рішення апеляційного суду порушує законні права та інтереси заявника, як громадянина України не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, діти мають право на особливе піклування і допомогу, а батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Таким чином, посилання заявника на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак