Справа № 1412/1000/12
Провадження № 4-с/487/96/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Агєєва Л.І., при секретарі Демиденко Н.В., розглянувши скаргу Білоруського бюро по транспортному страхуванню на дії (бездіяльність) державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2017 року Білоруське бюро по транспортному страхуванню звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, мотивуючи тим, що дії державного виконавця є незаконними та порушують права стягувача. Також просили при необхідності внести зміни до виконавчого листа.

В судове засідання представник скаржника не зявився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутністю.

В судове засідання представник Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області не зявився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Боржник ОСОБА_3 до суду не зявився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи скарги, заперечення, матеріали справи та надані документи, судом встановлено:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2012 року надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення іноземного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Білоруського бюро по транспортному страхуванню грошових коштів в сумі 4194,42 грн.

09.04.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист з примусового зазначеного рішення іноземного суду.

Як вбачається з виконавчого листа та наданими сторона документів, в період з 2012 по теперішній час виконавчий лист неодноразово предявлявся до виконання до державної виконавчої служби, проте повертався без виконання.

Так, 09.08.2017 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області було повернуто вищевказаний виконавчий лист без виконання на підставі п. 8 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску та у звязку з відсутністю реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника у виконавчому листі (повідомлення від 09.08.2017 року за вих. №2391214.24-41/14).

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, Білоруське бюро по транспортному страхуванню звернулося до суду з даною скаргою.

Частиною 1 статті 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, суд визнає їх неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновити його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця, авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 4 Закон України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документів серед інших відомостей зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку при звернені до державної виконавчої служби з виконавчим листом сплата авансового внеску є обовязковою, а при зверненні 08.08.2017 року стягувачем не надано доказів його сплати, тому відповідно до вимог п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

Що стосується внесення доповнень до виконавчого листа, то ці вимоги належним чином не заявлені.

Крім того, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2017 року (справа №1412/1000/12) внесені виправлення у виконавчий лист.

Таким чином суд вважає, що державний виконавець при поверненні виконавчого листа без виконання діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому скаргу слід залишити без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст. ст. 383, 384, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Білоруського бюро по транспортному страхуванню на дії (бездіяльність) державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів в порядку, передбаченому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Л.І. Агєєва