УХВАЛА

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3 до головного лікаря-психіатра комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталаха Федора Васильовича про визнання дій неправомірними за касаційною скаргою головного лікаря-психіатра комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталаха Федора Васильовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року,

вс т а н о в и л а:

У червні 2015 року благодійний правозахисний фонд «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 20 червня 2013 року головний лікар-психіатр комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (далі - КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня») Паталах Ф.В. звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3 Підставою для звернення до суду став лист Ленінського районного відділу управління Запорізького міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якому вимагалось прийняти до ОСОБА_3 заходи медичного характеру. До заяви головного лікаря додано висновок лікаря-психіатра, який огляд ОСОБА_3 не проводив.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2013 року надано згоду на психіатричний огляд ОСОБА_3 у примусовому порядку. Вказане рішення суду було скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 серпня 2013 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви головного лікаря-психіатра департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації (КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня») про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3 відмовлено.

Позивач вважав, що головний лікар-психіатр ПаталахФ.В. безпідставно звернувся до суду із заявою про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3, оскільки не мав достатньої інформації, яка б обґрунтовувала необхідність її психіатричного огляду.

Крім того, 12 липня 2013 року головний лікар-психіатр КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку, обґрунтовуючи заяву тим, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебувала, за медичною допомогою не зверталась, а 11 липня 2013 року була доставлена спеціалізованою бригадою швидкої допомоги на підставі рішення суду про психіатричний огляд у примусовому порядку до лікарні, де була оглянута лікарем-психіатром, направлена на стаціонарне лікування з приводу психічного розладу.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2013 року надано згоду на госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Вказане рішення районного суду було скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 8 серпня 2013 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви головного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку відмовлено.

Позивач вважав, що головний лікар-психіатр ПаталахФ.В. безпідставно звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку, оскільки висновок комісії лікарів-психіатрів складено необ'єктивно, порушено принцип презумпції психічного здоров'я, закріплений у ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Посилаючись на вказані обставини, благодійний правозахисний фонд «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3 просив суд: визнати незаконними дії головного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталаха Ф.В. щодо звернення 20 червня 2013 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3; визнати незаконними дії головного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталаха Ф.В. щодо звернення 12 липня 2013 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року, позов благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконними дії головного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталаха Ф.В. щодо звернення 20 червня 2013 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3 Визнано незаконними дії головного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталаха Ф.В. щодо звернення 11 липня 2013 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

У касаційній скарзі головний лікар-психіатр КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» в інтересах ОСОБА_3, районний суд, виходив із того, що доказів про те, що ОСОБА_3 вчиняє, чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих відсутні, а тому дії головного лікаря-психіатра комунальної установи «Обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради Паталаха Ф.В. щодо звернення до суду із заявою про психіатричний огляд у примусовому порядку ОСОБА_3 та до суду із заявою про її госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку є такими, що суперечать нормам законодавства України та міжнародного права, та є підставою для визнання їх незаконними.

Апеляційний суд погодився із такими висновками районного суду, вказавши також про те, що згідно висновку клініко-експертної комісії Міністерства охорони здоров'я України від 25 липня 2013 року при прийнятті рішення про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 без її усвідомленої згоди, порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», яке полягало в недостатньому обґрунтуванні необхідності проведення психіатричного огляду та відсутності переконання у відмови ОСОБА_3 пройти психіатричне обстеження добровільно.

Проте повністю погодитися з таким висновкоми апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року головний психіатр охорони департаменту здоров'я Запорізькоїобласної державної адміністрації (головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня») Паталах Ф.В. на підставі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу»звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про психіатричний огляд ОСОБА_3 у примусовому порядку на підставі звернення заступника начальника Ленінського районного відділу Запорізького міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області та звернення мешканців будинку № 230 по пр-ту Леніна у м. Запоріжжі, співробітників комунального підприємства «Основаніє», відділення «Банку Кіпр», ресторану «СушіЯ» відносно ОСОБА_3

У заяві головний лікар-психіатрзазначав, що є достатні дані, які вказують про необхідність проведення психіатричного огляду ОСОБА_3, що підтверджується висновком лікаря-психіатра від 19 червня 2013 року.

12 липня 2013 року головний психіатр охорони департаменту здоров'я Запорізькоїобласної державної адміністрації (головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня») Паталах Ф.В. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України кожен має право на звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

У чч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України передбачено, що у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Апеляційний суд у порушення положень наведеного вище Закону та вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не звернув уваги на те, що лікар-психіатр є єдиним суб'єктом звернення до суду (заявником) згідно з вимогами ст. ст. 3, 279, 280 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», та не дав оцінки тому, чи є подання заяви про психіатричний огляд у примусовому порядку та заяви про госпіталізацію особи у психіатричну лікарню у примусовому порядку рішенням, дією, які можуть бути окремо оскаржені до суду за те, що лікар звернувся до суду у передбачений законом порядок, та визнані неправомірними. Лікар-психіатр має право на звернення до суду в межах своїх повноважень згідно наведених вище положень Закону, а рішення про психіатричний огляд у примусовому порядку та госпіталізацію особи у психіатричну лікарню у примусовому порядку належить до виключної компетенції суду, який враховує наявність, чи відсутність таких підстав і обсяг повноважень заявника.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, апеляційним судом не встановлені, його судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу головного лікаря-психіатра комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталаха Федора Васильовича задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик