УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/6069/17

Провадження № 2/642/2055/17

30 листопада 2017 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, визнання права власності у порядку спадкування.

Враховуючи фактично заявлені позовні вимоги, приходжу до висновку, що позивачем заявлено позовну вимоги майнового характеру з приводу нерухомого майна.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позовна заява не відповідає ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Серед вимог до оформлення позовної заяви, відповідно до ст.119 ЦПК України, наявна вимога про зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до положень Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

У матеріалах справи відсутні документи , підтверджуючі вартість спірної земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем не надано підтверджень ціни позову , тому суддя позбавлений можливості перевірити правильність сплати судового збору.

Окрім того, враховуючи те, що кошти сплачені в рахунок судового збору надходять до державного бюджету України та направлені на забезпечення функціонування держави, несплата належної суми судового збору була б грубим порушенням прав та інтересів держави та її громадян.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної.

Так, враховуючи наведене, відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, визнання права власності у порядку спадкування, - залишити без руху та надати 3-денний термін для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Грінчук О.П.