Справа № 1416/6497/12
Номер провадження 4-с/489/34/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши клопотання представника скаржника про забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3.

Вказувала на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1416/3004/2012 від 22.02.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Миколаїв, пр.. Миру, 4/11, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Енергобанк». Разом з тим, згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2017 р., залишеної без змін Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31.03.2017 р. стягувача у виконавчому провадженні з виконання зазначеного виконавчого листа замінено з ПАТ «Енергобанк» на ОСОБА_5 Проте державним виконавцем у Постанові про відновлення виконавчого провадження після заміни його сторони стягувачем було вказано ПАТ «Енергобанк» замість вірного ОСОБА_5, що на переконання скаржниці є порушенням прав боржника та може призвести до подвійного стягнення боргу.

Посилаючись на вищевикладене, скаржниця просить суд скасувати Постанову старшого державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 від 10.05.2017 р. про поновлення вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП № 37483573 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/1416/3004/2012 від 22.02.2013 р., виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про звернення на предмет іпотеки нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4/11, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_1

З метою запобігання порушення прав скаржниці та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду її представник просить суд вжити заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2/1416/3004/2012 від 22.02.2013 р., виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову, зокрема: зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.п. 5,6 ст. 154 ЦПК України).

У частині 3 статті 151 ЦПК України зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

В обґрунтування своїх вимог представник скаржниці посилається на те, що виконавче провадження знаходиться на завершальній стадії оцінка та реалізація майна, в звязку з чим є необхідність в забезпеченні скарги з метою подальшого запобігання виконання рішення суду прийнятого за результатами її розгляду.

Проте, представником скаржниці не надано жодних доказів щодо проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо безпосередньої реалізації іпотечного майна.

При цьому, суд звертає увагу, що забезпечення вимог має за мету перешкодити втраті майна через реальну небезпеку, а не таку, що особа припускає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про забезпечення скарги є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151, 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника скаржника про забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова