Справа № 128/2842/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2017 року помер її батько - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння № 12 по вул. Садова в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, що належало йому, як голові робочого двору, згідно даних погосподарських книг Степанівської сільської ради. Однак, за життя ОСОБА_2 отримав свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Степанівської сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 16 листопада 1989 року, згідно якого ціле домоволодіння, що складається з одного жилого будинку та розташований в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області по вулиці Садовій, за № 12 дійсно належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, в звязку з чим позивач має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

01 лютого 2017 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право своїй дочці ОСОБА_1. Таким чином, позивач є спадкоємицею за заповітом.

Особами, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 є мати позивача, дружина померлого ОСОБА_3 та рідний брат позивача, син померлого ОСОБА_4, як інвалід 3 групи. Усі ці спадкоємці у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини на обовязкову частку.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, однак оскільки будинок належить до категорії колгоспних дворів, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 01 лютого 2017 року, ОСОБА_5, секретарем Степанівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за 13, після смерті 21 березня 2017 року ОСОБА_2 на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 12 по вул. Садова в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, що складається з: житлового будинку «А», прибудови «а», ганку з козирком, літньої кухні, сараю «Б», погребу з шиєю «п/Б», сараю «б», сараю «б1», убиральні «б2», котельні «В», криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, хвіртки № 4.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність.

Відповідач, представник Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

21.03.2017 року помер батько позивача - ОСОБА_2 (а.с. 6, 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння № 12 по вул. Садова в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, що належало йому, як голові робочого двору згідно даних погосподарських книг Степанівської сільської ради (а.с. 22 - 28).

За життя ОСОБА_2 отримав свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Степанівської сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 16 листопада 1989 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів за № 128 від 19.05.1988 року, згідно якого ціле домоволодіння, що складається з одного жилого будинку розташоване в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області по вулиці Садовій, за № 12 дійсно належить колгоспному двору головою якого був ОСОБА_2, в звязку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу від 11 жовтня 2017 року №198/02-31 (а.с. 12, 32 - 33).

01 лютого 2017 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право своїй дочці ОСОБА_1. Даний заповіт був посвідчений 01 лютого 2017 року, ОСОБА_5, секретарем Степанівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №13 (а.с. 7).

ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2, особами, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 є: мати позивача, дружина померлого ОСОБА_3 та рідний брат позивача, син померлого ОСОБА_4, як інвалід 3 групи. Усі вони, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини на обовязкову частку, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу від 11 жовтня 2017 року № 198/02-31, (а.с. 32 - 33).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, що також підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу від 11 жовтня 2017 року № 198/02-31.

Той факт, що за життя ОСОБА_2 володів, користувався та розпоряджався будинковолодінням № 12 по вул. Садова в с. Степанівк, Вінницького району Вінницької області підтверджується: довідками Степанівської сільської ради № 870, № 871, № 868 від 13.10.2017 року (а.с.18 - 21), технічним паспортом, виготовленим ФОП «Березовський Костянтин Олегович» від 17.10.2017 року (а.с. 13 - 17), виписками з погосподарських книг Степанівської сільської ради, згідно яких з 1986 року будинковолодіння вже відносилося до суспільної групи робочих дворів, голова двору ОСОБА_2 станом на 15.04.1991 року, а також ще з 1980 року не працював в колгоспі і не був членом КСП, а працював у Вороновицькому РТП (а.с. 22 - 28) .

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 ( Вказівки № 5-24/26), а згодом Вказівками № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Таким чином, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР в даному випадку є неможливим. Ця позиція закріплена також у Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року за № 6-192цс14.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1218, 1223, 1268 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 61, 131, 137, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 01 лютого 2017 року, ОСОБА_5, секретарем Степанівської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за 13, після смерті 21 березня 2017 року ОСОБА_2 на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 12 по вул. Садова в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, що складається з: житлового будинку «А», прибудови «а», ганку з козирком, літньої кухні, сараю «Б», погребу з шиєю «п/Б», сараю «б», сараю «б1», убиральні «б2», котельні «В», криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, хвіртки № 4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :