АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/468/17 Головуючий 1-ї інстанції Грінчук О.П.
Провадження № 22-ц/790/5289/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із договорів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ратіо інвест» - ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» (далі ТОВ «Будинок тканин») про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову, з урахуванням остаточних уточнень, зазначила, що 11 вересня 2007 року між нею та ТОВ «Будинок тканин» укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок тканин» є поручителем за договором позики від 11 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до умов договору позики та додаткової угоди до неї від 11 вересня 2007 року ОСОБА_3 отримано грошову суму в розмірі 8 212 000,00 грн.

Договором позики передбачено, що повернення позики має бути здійснено за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 за договором позики обовязки належним чином виконані не були, зважаючи на що утворилася заборгованість.

На адресу ТОВ «Будинок тканин» було направлено вимогу про виконання зобовязань за основним договором, яку ним отримано 11 вересня 2016 року.

В подальшому, позивачем було встановлено, що сума боргу була підрахована не в повному обсязі у звязку з тим, що не було враховано зміст додаткової угоди. Здійснено її перерахунок та 24 лютого 2017 року направлено на адресу відповідача відповідну вимогу № 2, а 25 березня 2017 року лист-розрахунок штрафних санкцій.

ТОВ «Будинок тканин» зобовязання за основним договором у встановлені строки виконані не були, зважаючи на що позивачем нараховано суму боргу відповідно договору позики з урахуванням встановленого штрафу у розмірі 100 відсотків, а також пені в розмірі 1 відсотку за кожен день прострочення.

Станом на 25 березня 2017 року розмір заборгованість становив 275 483 562,36 грн., де: борг за договором позики 222 164 163,20 грн.; пеня з 01 березня 2017 року по 24 березня 2017 року 53 319 399,16 грн.

25 березня 2017 року позивачем складено акт звірки суми боргу, яка становить 275 483 562,36 грн. та яку відповідачем та ОСОБА_3 визнано.

Вказану суму боргу відповідачем погашено не було, зважаючи на що ОСОБА_2 просила суд стягнути з ТОВ «Будинок тканин» на її користь заборгованість в сумі 275 483 562,36 грн. та судовий збір в сумі 6 890,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Будинок тканин» на її користь суму основного боргу в розмірі 222 164 163,20 грн., пеню за прострочення зобовязання в розмірі 53 319 399,16 грн., а всього 275 483 562,36 грн., та судовий збір в розмірі 6 890,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ратіо інвест» (далі ТОВ «ФК «Ратіо інвест») подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що судове рішення завдає шкоди ТОВ «ФК «Ратіо інвест», що виражається у несприятливих наслідках. ТОВ «ФК «Ратіо інвест» є по даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та яку не було залучено до участі у справі. Судом першої інстанції під час розгляду та вирішення справи не було встановлено обставин, що маються значення для ухвалення законного рішення, а саме, між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір від 20 серпня 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надано кредит. Останнім умови кредитного договору не виконані, у звязку з чим, станом на 29 серпня 2016 року, утворилася заборгованість, розмір якої становить 47 626 826,47 грн.

20 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Будинок тканин» укладено договір поруки та 10 листопада 2010 року додаткову угоду до договору поруки. Відповідно до договору поруки ТОВ «Будинок тканин» поручилося перед ПАТ «Банк Форум» за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором, додатковим договором від 28 грудня 2009 року, додатковим договором № 2 від 19 травня 2010 року, додатковою угодою № 3 від 10 листопада 2010 року та додатковими угодами, що можуть бути укладені в майбутньому.

29 серпня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест» укладено договір відступлення прав вимоги № 159-Ф, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Ратіо інвест» право вимоги до боржника за кредитним договором.

Того ж дня між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест» укладено відповідний договір про відступлення прав за договором поруки від 20 серпня 2008 року.

Таким чином, 29 липня 2016 року до ТОВ «ФК «Ратіо інвест» перейшли всі права нового кредитора за кредитним договором та договором поруки.

Рішенням господарського суду м. Києва від 02 грудня 2015 року стягнуто з ТОВ «Будинок тканин», як з поручителя, прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 519 019,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 12 374 230,60 грн., поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 349 214,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 8 325 821,89 грн., прострочену заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами в розмірі 101 661,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 423 773,11 грн., поточну заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 7 838,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 186 875,42 грн.

13 липня 2016 року господарським судом м. Києва виданий наказ про примусове виконання даного судового рішення.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12 вересня 2016 року здійснено заміну у вказаній справі ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Ратіо інвест».

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва від 13 липня 2016 року. Стягувачем в даному виконавчому провадженні зазначено ТОВ «ФК «Ратіо інвест».

Після ухвалення судом першої інстанції рішення, що підлягає оскарженню, ТОВ «ФК «Ратіо інвест» стає відомо, що ТОВ «Будинок тканин» також є поручителем за іншим договором поруки, яким забезпечується належне виконання зобовязань за договором позики, який укладено у 2007 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 275 483 562,36 грн.

Даний договір позики укладено з метою створення штучної заборгованості ТОВ «Будинок тканин» для уникнення кредитних зобовязань шляхом незадоволення вимог у звязку з недостатністю майна в процедурі банкрутства. Таким чином, договір позики від 11 вересня 2007 року та додаткові угоди до нього є фіктивними правочинами, оскільки вчинені без наміру створення правових наслідків. Будь-які дані, з яких вбачається реальний рух грошових коштів, наданих за договором позики, відсутні.

В 2008 році, під час укладення договору поруки за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, ТОВ «Будинок тканин» виступаючи поручителем, надало банку документи про майновий та фінансовий стан, та гарантувало, що немає жодних невиконаних зобовязань перед іншими фізичними чи юридичними особами.

Судовим рішенням порушені права ТОВ «ФК «Ратіо інвест» як кредитора, зважаючи на що воно повинно було бути залучено судом першої інстанції до участі у справі.

Крім того, судом першої інстанції порушено підсудність розгляду справи, оскільки позови до юридичних осіб предявляються за їх місцезнаходженням. ТОВ «Будинок тканин» мало зареєстроване місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, зважаючи на що позов повинен розглядатися Шевченківським районним судом м. Києва.

Доводи позивача щодо предявлення позову за місцем виконання договору, є необґрунтованими, оскільки в договорі поруки не вказано місце його виконання, а в договорі позики місце виконання вказано за наступною адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 29-б. Таким чином, Ленінський районний суд м. Харкова розглянув справу з порушенням правил підсудності.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «ФК «Ратіо інвест» - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ТОВ «Будинок тканин» - ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «ФК «Ратіо інвест» та представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Боржник за договором позики покладені на нього зобовязання не виконав, зважаючи на що поручитель - ТОВ «Будинок тканин», як солідарний боржник, відповідає перед кредитором ОСОБА_2 в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за договором позики та пені.

Колегія суддів вважає, що погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213, 214 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції не було встановлено обставини, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 11 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до умов якого останнім отримано в борг грошові кошти в розмірі 2 700 000,00 доларів США, які зобовязався повернути до 11 вересня 2016 року. Суму позики передано за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 29-б. Виконання договору, а саме повернення позики у повному обсязі, має бути здійснено за адресою: АДРЕСА_1 (далі договір позики) (а.с. 3).

11 вересня 2007 року, на виконання умов договору позики, між ТОВ «Будинок тканин» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок тканин» поручається перед ОСОБА_2 за виконання ОСОБА_3 обовязку щодо повернення позики, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки за договором позики (а.с. 2).

Також 11 вересня 2007 року між ТОВ «Будинок тканин» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок тканин» поручився перед ОСОБА_2 за виконання обовязку ОСОБА_3 щодо повернення позики, а також за відшкодування збитків та сплату неустойки (а.с. 2).

11 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено угоду до договору позики, відповідно до якої в п. 3 договору внесено зміни та викладено в наступній редакції: «виконання договору, а саме: повернення позики у повному обсязі, має бути здійснено за адресою: АДРЕСА_2, якщо інше не буде домовлено сторонами» (а.с. 7).

11 вересня 2016 року ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Будинок тканин» направлено вимогу щодо самостійного виконання обовязку боржника по поверненню суми боргу, розмір якої становить 2 700 000,00 доларів США, за договором позики (а.с. 4).

20 серпня 2008 року між АКБ «Форум» (в подальшому перейменовано на ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0435/08/01-СLNv, відповідно до умов якого банк відкрив ОСОБА_3 відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 9 950 000,00 доларів США, строком по 20 серпня 2015 року (а.с. 86-91).

Також 20 серпня 2008 року між ТОВ «Будинок тканин» та АКБ «Форум» укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок тканин» поручається перед АКБ «Форум» за виконання у повному обсязі ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором № 0435/08/01-СLNv (а.с. 92).

29 липня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест» укладено договір про відступлення прав вимоги № 159-Ф, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Форум» відступає ТОВ «ФК «Ратіо інвест» права вимоги до ОСОБА_3, що належать первісному кредитору на підставі кредитного договору та у звязку з ним. Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитним договорам і договорами забезпечення та одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобовязань за кредитним договором або у звязку з ним (а.с. 93-93).

Також 29 липня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест» укладено договір про відступлення прав за договором поруки, відповідно до п.1.1 якого, у звязку з укладенням між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест» договору про відступлення прав вимоги № 159-Ф, ПАТ «Банк Форум» відступає, а ТОВ «ФК «Ратіо інвест» набуває всі права первісного кредитора за договором поруки від 20 серпня 2008 року, укладеного між ТОВ «Будинок тканин» та АКБ «Форум» (а.с. 101, 102).

Зважаючи на укладення вищезазначених правочинів, до ТОВ «ФК «Ратіо інвест» перейшли всі права за кредитним договором та договором поруки, укладеними між ОСОБА_3, АКБ «Форум» та ТОВ «Будинок тканин».

Рішенням господарського суду м. Києва від 02 грудня 2015 року стягнуто з ТОВ «Будинок тканин», як з поручителя, на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 519 019,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 12 374 230,60 грн., поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 349 214,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 8 325 821,89 грн., прострочену заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами в розмірі 101 661,67 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 2 423 773,11 грн., поточну заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 7 838,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 186 875,42 грн. (а.с. 103-110).

13 липня 2016 року господарським судом м. Києва виданий судовий наказ № 910/5718/15-г, на підставі якого 02 березня 2017 року відкрито виконавче провадження (а.с. 112, 113).

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Ратіо інвест» зазначає, що під час розгляду даної справи його не було залучено до участі в якості третьої особи, що спричинило ухвалення необґрунтованого та незаконного судового рішення, оскільки договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений з метою створення штучної заборгованості ТОВ «Будинок тканин» та уникнення кредитних зобовязань шляхом незадоволення вимог у звязку з недостатністю майна в процедурі банкрутства. Даний договір позики та додаткові угоди до нього є фіктивними правочинами, оскільки вчинені без наміру створення правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Виходячи зі змісту положень даної статті, особи, які не брали участі у розгляді справи, але звертаються з апеляційною скаргою, оскільки вважають, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки, повинні довести, а апеляційний суд повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ФК «Ратіо інвест», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум», не брало участі у розгляді справи в суді першої інстанції, разом з тим, судом ухвалене судове рішення, яке впливає на права ТОВ «ФК «Ратіо інвест» щодо можливості виконання судового рішення, ухваленого ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого вони є, до ТОВ «Будинок тканин» про стягнення суми заборгованості.

Таким чином, колегія судді дійшла висновку, що ТОВ «ФК «Ратіо інвест», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум», та не брало участі у розгляді справи в суді першої інстанції, має право на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Ратіо інвест» має передбачений ст. 376 ЦК України цивільний інтерес у легалізації своїх майнових прав на стягнення з відповідача заборгованості як з поручителя за вищевказаним кредитним договором та договором поруки, а рішення суду першої інстанції завдає йому шкоди.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1844цс/16, та відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під час ухвалення рішення судом першої інстанції не було належним чином встановлено обставини справи та визначено коло осіб, чиї права можуть бути вирішені при ухваленні рішення.

Зважаючи на надані ТОВ «ФК «Ратіо інвест» матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції зачіпає права ТОВ «ФК «Ратіо інвест», яке не було залучено до участі у справі, тоді як воно також є особою, на права якої може вплинути ухвалене рішення.

Посилання представників сторін по справі на ті обставини, що фактична сума боргу за кредитним договором погашена ОСОБА_3 за рахунок реалізації майна, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між ним та ПАТ «Банк Форум», не заслуговують на увагу.

Судом при розгляді справи встановлено, що сума боргу за кредитним договором, що зазначена в договорі про відступлення права вимоги, укладеному між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест», визначена в сумі 46 000 000,00 грн.

При розгляді справи сторони підтвердили ті обставини, що вони оспорювали зазначений договір, проте, у задоволенні їх позову відмовлено.

Зараз ними оспорюється розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що за рахунок реалізації іпотечного майна погашена заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 000 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при ухваленні зазначеного рішення у ТОВ «ФК «Ратіо інвест» виникли несприятливі для них наслідки щодо виконання рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи представників сторін стосовного того, що у ТОВ «ФК «Ратіо інвест» відсутнє право на оскарження рішення суду, не можуть бути визнані обґрунтованими.

Що ж стосується посилань ТОВ «ФК «Ратіо інвест» на порушення судом першої інстанції правил підсудності, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пунктом 3 договору позики від 11 вересня 2007 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вбачається, що виконання договору, а саме: повернення позики у повному обсязі, має бути здійснено за адресою:м. Харків, АДРЕСА_3 (а.с. 3).

11 вересня 2012 року між тими самими особами було укладено додаткову угоду до договору позики, якою внесено зміни до 3 пункту договору позики та викладено його в наступній редакції: «Виконання договору, а саме: повернення позики у повному обсязі, має бути здійснено за адресою: АДРЕСА_2, якщо інше не буде домовлено сторонами».

Доводи апелянта щодо закріплення в договорі позики місця його виконання за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 29-б, є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевказаними письмовими даними.

Зазначена в п.1 договору позики адреса: м. Київ, вул. Рейтарська, 29-б, не є місцем виконання договору, а є місцем передачі суми позики.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що під час відкриття провадження по даній справі судом першої інстанції було обґрунтовано застосовано ч.8 ст. 110 ЦПК України та не порушено правил підсудності.

Проте, суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до п. 13 постанови Пленум Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 не зазначила інших учасників справи, окрім ТОВ «ФК «Ратіо інвест», хоча їм було достовірно відомо про наявність майнових зобовязань, що виникли між ОСОБА_3, ТОВ «Будинок тканин» та ТОВ «ФК «Ратіо інвест», оскільки між цими особами існують вищевказані спори, а суд першої інстанції не з'ясував коло належних осіб, в порушення вимог ст. 33 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не роз'яснив позивачу право на залучення їх до участі у справі та правові наслідки щодо не реалізації такого права, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Колегія суддів ухвалює нове рішення, яким у задоволенні позову відмовляє.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дане судове рішення не перешкоджає ОСОБА_2 звернутися з аналогічним позовом до ТОВ «Будинок тканин» про стягнення заборгованості за договором позики, залучив до участі у справі всіх осіб, права та інтереси яких, зачіпаються ухваленим судовим рішенням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ратіо інвест» - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_6