Справа № 203/2928/17
Провадження № 2/0203/1114/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача

і третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

14 серпня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона від 2011 року мешкає у кімнаті № 435 в будинку № 14 по просп. Богдана Хмельницького в місті Дніпрі. У кімнаті також зареєстрована ОСОБА_3, яка від часу заселення позивачки у кімнаті не мешкає. Реєстрація у кімнаті відповідачки перешкоджає позивачці отримати ордер і набути статус наймача житла. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірною кімнатою (а.с. 1).

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради та третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, проти задоволення позову заперечував.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи КП «Жилсервіс-5» ДМР в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 26)

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є інвалідом ІІ групи і від вересня 2011 року мешкає в кімнаті № 435 в будинку № 14 по просп. Богдана Хмельницького в м. Дніпрі (а.с.а.с. 4 - 8).

У кімнаті з 29 серпня 2006 року також зареєстрована ОСОБА_3, яка від вересня 2011 року і дотепер у гуртожитку фактично не проживає, комунальні послуги не оплачує, що підтверджується відповідним актом про не проживання в гуртожитку від 17 серпня 2017 року, поясненнями позивачки і не заперечується іншими учасниками справи (а.с.а.с. 1, 12).

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом.

Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 понад строк (від вересня 2011 року), визначений приведеною нормою, не мешкає у кімнаті, у якій зареєстрована. Наявність поважних причин для цього на час розгляду справи судом не встановлено.

Відтак, суд вважає за необхідне позов у частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.

При цьому суд виходить з наступного.

Главою 4 Житлового кодексу Української РСР не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням.

Статтею 130 ЖК передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України.

Разом з тим, крім відповідної глави ЖК, зазначене питання врегульоване також у Примірному положенні про гуртожитки, у розділі VIII якого передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

У зв'язку з цим можна розмежовувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких підлягають приватизації, та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання.

Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР.

З вказаних підстав позовні вимоги до ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

В той же час, оскільки Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради права позивачки не порушені, в цій частині позовні вимоги предявлені до неналежного відповідача і тому в них слід відмовити.

У порядку статті 88 ЦПК з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути компенсацію судових витрат у сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 130 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в кімнаті № 435 в будинку № 14 по просп. Богдана Хмельницького в місті Дніпрі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.10.2017 р.

Суддя С.В. Єдаменко