Справа № 760/9142/16-ц
Провадження № 2/369/1044/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Пилипець А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 23 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №02-36/13-00350-с-а. За умовами договору відповідач отримав кошти в розмірі 698 000 грн., із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,29% річних, а позичальник зобов'язується повернути отримані в кредит кошти у строк до 22 квітня 2024 року. Проте відповідачка не вносила необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Станом на 04 березня 2016 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті кредиту 1 121 447,67 грн., яка складається з: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 650 223,31 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 31 0,32,87 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 5 888,89 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 309 209,40 та через неналежне виконання умов договору, банком була нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам в розмірі 125 093,20 грн.

Вказали, що між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки. За даним договором, поручитель несе солідарну відповідальність за дотримання позичальником умов кредитного договору.

Тому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 121 447,67 грн.; покласти на відповідачів судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідачі не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали суду заяви про відкладення розгляду справи. Разом з тим доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду не додали до даних заяв, зважаючи на тривалий час розгляду даної справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між ПАТ «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №02-36/13-00350-с-а. За даним договором ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 698 000 грн., зі сплатою вростків за користування коштами в розмірі 19,29% річних. На строк до 22 квітня 2024 року.

У відповідності п.1.2. кредитного договору кредит надається позичальнику на придбання нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов'язувався виконувати наступні умови кредитного договору, а саме своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеними цим договору; сплачувати проценти за користування кредиту в порядку, визначеному п.2,5 цього договору.

З матеріалів справи встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору, не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

Згідно п. 6 кредитного договору за прострочення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту кр6едиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобовязується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пен від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених договором, а також будь-яки-інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє под. зобовязання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 скориставшись кредитними ресурсами, свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 04 березня 2016 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті кредиту 1 121 447,67 грн., яка складається з: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 650 223,31 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 31 0,32,87 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 5 888,89 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 309 209,40 та через неналежне виконання умов договору, банком була нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам в розмірі 125 093,20 грн..

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 540 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до п. 2 ч. 2,ч. 3,ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України - кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_1 не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

23 квітня 2013 року між ПАТ «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №02-36/13-00350-с-а/1.

Відповідно до п.1.1 договору поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит №02-36/13-00350-с-а та додатковими угодами до нього, які існуючими на момент укладення договору, так і що виникнуть на його підставі в майбутньому .

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено досудову вимогу про усунення порушень зобовязань за кредитним договором №02-36/13-00350-с-а. Разом з тим, дані вимоги не були взяті до уваги відповідачами та заборгованість погашена не була.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №02-36/13-00350-с-а в сумі 1 121 447,67 грн., яка складається з: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 650 223,31 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 31 0,32,87 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 5 888,89 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 309 209,40 та через неналежне виконання умов договору, банком була нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам в розмірі 125 093,20грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків та пені, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 16 821,72 грн. в рівних частинах з кожного.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1045-1050, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 121 447,67 грн. (один мільйон сто двадцять одна тисяча чотириста сорок сім грн. 67 коп.), яка складається з: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 650 223,31 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 31 0,32,87 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 5 888,89 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 309 209,40 та через неналежне виконання умов договору, банком була нарахована пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам в розмірі 125 093,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, ) судові витрати в розмірі 8 410,86 грн. (вісім тисяч чотириста десять грн. 86 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, ) судові витрати в розмірі 8 410,86 грн. (вісім тисяч чотириста десять грн. 86 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич