Справа № 583/1700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ЯВТУШЕНКО О.С.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи, позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Куземин-Агро»

про визнання договору недійсним

в с т а н о в и в:

06.07.2017 року до суду звернувся представник позивачки з позовом. Вимоги мотивував тим, що між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:4127. У липні 2015 року позивачка звернувся до відповідача за отриманням орендної плати за користування вказаною земельної ділянки, під час якого їй було повідомлено про необхідність переоформлення договору оренди з ПП «Куземин-Агро» строком на 3 роки. З вказаною метою позивачка надала працівнику ПП «Куземин-Агро» державний акт на право власності на землю серії ЯД № 169490, підписала декілька бланків договорів та посвідчила у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_4 довіреність на імя директора ПП «Куземин-Агро» - ОСОБА_5 для реєстрації договору.

В подальшому між ОСОБА_1 та СТОВ «Скіф» було підписано договори оренди на належні позивачці земельні ділянки площею 2,7123 га., кадастровий номер :01:001:1875 та площею 0,1703 га., кадастровий номер :01:001:1876. Реєстраційною службою Охтирського міськрайонного управління юстиції в Сумській області відмовлено у реєстрації зазначених договорів оренди, оскільки на земельну ділянку :01:001:1875 вже був зареєстрований договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Куземин-Агро».

Посилаючись на відсутність у позивачки наміру на укладення договору оренди вказаної земельної ділянки, представник позивачки просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.07.2015 року площею 2,7124 га., кадастровий номер :01:001:1875, укладений між позивачкою та відповідачем та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на їх безпідставність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов висновку про те, що спір порушено з правовідносин, врегульованих Законом України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 2,8826 га, у межах, з них 2,7123 га. - кадастровий номер :01:001:1875, 0,1703 га. - кадастровий номер :01:001:1876, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 522142, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВТ 722245, посвідченого Охтирською райдержнотконторою від 26.01.2005 року за № 97. /а.с. 16/.

23.12.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лотуре-Агро» укладені додаткові угоди до договору оренди землі від 28.02.2007 року та підписані акти приймання-передачі, згідно яких зазначений договір був розірваний, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1875 та :01:001:1876 передані позивачці. /а.с. 17, 18/.

07.08.2014 року позивачка підписала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_4, якою уповноважила директора ПП «Куземин-Агро», бути її представником, зокрема, в реєстраційній службі, інших органах реєстрації права власності, оренди та інших прав на земельні ділянки (паї), органах земельних ресурсів, державного земельного кадастру, Держземагенстві, проектних та землевпорядних організаціях, з питань належного оформлення та отримання будь-яких документів, необхідних, серед іншого, для оформлення земельних ділянок (паї), для розірвання, припинення договорів на право користування землею сільськогосподарського призначення, договорів оренди земельних ділянок (паїв), без права відчуження.

25.03.2014 року позивачка підписала договір оренди землі № 409/1 з СТОВ «Скіф», предметом якого була належна їй земельна ділянка, загальною площею 2,7123 га., кадастровий номер :01:001:1875. /а.с. 13,14-15/.

Відповідно до договору оренди землі від 29.07.2015 року, /а.с. 19-22/, особисто підписаними ОСОБА_1, остання надала ПП «Куземин-Агро» в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 2,7123 кадастровий номер :01:001:1875.

23.09.2015 року ОСОБА_1 скасувала довіреність, видану 07.08.2014 року директору ПП «Куземин-Агро» ОСОБА_5

18.11.2015 року позивачка звернулася з листом до ПП «Куземин Агро», про небажання продовжувати орендні відносини, однак письмової відповіді не отримала. /а.с. 9/.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк. А орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об»єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ст. 60 ЦПК України доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали.

За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 року /а.с. 34-35/, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,7124 га., кадастровий номер :01:001:1875, з мотивів укладення його під впливом обману.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2016 року /а.с. 36-38/, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,7124 га., кадастровий номер :01:001:1875, з мотивів укладення його внаслідок помилки.

З приведених рішень суду вбачається, що ОСОБА_1 особисто надавала паспорт громадянина України та ідентифікаційний код представникові ПП «Куземин-Агро» ОСОБА_6 для укладання договору з указаним підприємством, який у подальшому був підписаний, зареєстрований і виконувався належним чином.

Під час теперішнього розгляду справи позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на неправдивість пояснень свідка ОСОБА_6, однак доказів на наведене та відомостей про місцезнаходження цього свідка не надала, чим позбавила суд перевірити доводи позивачки безпосередньо в судовому засіданні.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеною в постанові від 12.2.2014 року у справі № 6-165 цс 13, вбачається, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності.

Таким чином, судом не встановлено відсутність вільного волевиявлення та наміру позивачки при укладенні оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 29.07.2015 року площею 2,7123 кадастровий номер :01:001:1875 з ПП « Куземин-Агро».

Твердження позивачки про підписання нею договору оренди земельної ділянки з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Скіф» не свідчить про відсутність вільного волевиявлення та наміру на укладення договору оренди землі з ПП «Куземин-Агро».

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі за їх недоведеністю.

Доводів та доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 57-61, 84, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Куземин-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.07.2015 року площею 2.7123 га, кадастровий номер :01:001:1875 , укладеного між ПП «Куземин-Агро» та ОСОБА_1, та скасування його державної реєстрації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7

Повний текст рішення виготовлений 06.10.2017 року