РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у приватній власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рівних частках. 29.09.2012 року померла ОСОБА_5, після її смерті ОСОБА_4, який доводився їй чоловіком, звернувся із заявою про прийняття спадщини. Однак спадкові права не оформив, але продовжував проживати в зазначеній квартирі. 29.11.2013 року ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 в розмірі ? частки. Позивач ОСОБА_2 має обовязкову частку в спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4, як непрацездатний. Відповідач ОСОБА_3 має обовязкову частку в спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4, як непрацездатний. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частку спадкового майна, яке він зареєстрував. Позивачі не можуть оформити свої спадкові права на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, у звязку із чим вимушені звернутись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у ньому, просить задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, вказує що не чинить позивачам перешкод в оформленні права власності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у приватній власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рівних частках.

29.09.2012 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, після її смерті ОСОБА_4, спадкові права не оформив, але продовжував проживати в зазначеній квартирі.

29.11.2013 року ОСОБА_4 помер. Копія свідоцтва додається.

Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом, після смерті діда ОСОБА_4, в розмірі ? частки, про що свідчить копія заповіту, який міститься в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_2 має обовязкову частку в спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4, як непрацездатний. Відповідач ОСОБА_3 має обовязкову частку в спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4, як непрацездатний.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду, яке долучено до матеріалів справи, за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частку спадкового майна, яке він зареєстрував.

Позивачі не можуть оформити свої спадкові права на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, як зазначено в письмовій відмові нотаріуса.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Відповідно до п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, видача свідоцтва про правона спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на ? частину домоволодіння №175 по вул. Південній у м. Хмельницькому в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого 29.11.2013 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на обовязкову частку в спадковому майні, ? частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 29.11.2013 року ОСОБА_4

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя