Справа № 456/919/17
Провадження № 4-с/456/25/2017
УХВАЛА

судового засідання

13 жовтня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу,

встановив:

В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що державний виконавець не провела належним чином виконавчі дії та не скористалася своїми правами, передбаченими ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, та передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Крім цього, резолютивна частина оскаржуваної постанови не містить рішення, яке прийняв державний виконавець.

Представник заявника в судове засідання не зявилася, однак скерувала до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності, вимоги, зазначені в скарзі, підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак представником Стрийського міськрайонного відділу ДВС подано клопотання про розгляд скарги за їх відсутності.

Крім цього, державним виконавцем Гопей В.І. подано заперечення на скаргу в обґрунтування якого покликаючись на те, що нею винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, про звернення стягнення на заробітну плату боржника, скеровувалися запити для виявлення майна боржника, однак майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє. Отже, державним виконавцем вчинено виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом прийнято рішення проводити судове засідання без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2012р., який виданий стягувачу 18.05.2012р., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4 банк» кошти в сумі 30592,55 грн. та судовий збір в сумі 305,93 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ ОСОБА_5 від 06.06.2012р. відкрито виконавче провадження №32891293 з примусового виконання виконавчого листа №2-2866/2011, виданого Стрийським міськрайонний судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 30592,55 грн. та 305,93 грн. судового збору на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4».

24.07.2012р. державним виконавцем Зборовською У.Я. прийнято рішення про проведення утримання із доходу боржника ОСОБА_3 у розмірі 20% від заробітку боржника, про що свідчить відповідна постанова державного виконавця від 24.07.2012р.

Як вбачається із звіту про здійснені відрахування та виплати від 24.04.2013р., за період з 01.02.2013р. по 10.04.201р. з ОСОБА_3 проведено утримання з його заробітку в розмірі 771 грн.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2017р., у реєстрі відсутні відомості щодо належного ОСОБА_3 нерухомого майна.

З інформації, наданої ПАТ «Ощадбанк», вбачається, що ОСОБА_3 має відкритий банківський рахунок у Філії-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк».

10.03.2017р. державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документу №2-2866/2011, виданого Стрийським міськрайонний судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 30898,48 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» стягувану (виконавче провадження №32891474).

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 2 червня 2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Аналогічний зміст закладений в ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, який діяв на момент вчинення окремих виконавчих дій у згаданому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 даного ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 2 червня 2016 року та ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 37 діючого Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави повернення виконавчого документа стягувану. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 даного Закону у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: резолютивну частину із зазначенням прийнятого виконавцем рішення.

Як розяснено в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що державними виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 10.03.2017р. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-2866-2011 від 18.05.2012р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4 банк» 30898,48 грн.

Однак, на підтвердження підставності та правомірності винесення вказаної постанови державним виконавцем на надано суду жодного належного та допустимого доказу. Документи, на які покликається державний виконавець в заперечені, та які наявні в матеріалах справи, стосуються виконавчого провадження №32891293, в рамках якого державним виконавцем вчинялися виконавчі дії за виконавчим листом №2-2866-2011 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_3 30592,55 грн. та 305,93 грн. судового збору, в той час, як оскаржувана постанова державного виконавця Гопей В.І. винесене в рамках виконавчого провадження №32891474 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 30898,48 грн. заборгованості.

Суд звертає увагу на те, що на адресу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 15.08.2017р. скеровувалася вимога суду щодо надання в судове засідання матеріалів виконавчого провадження №32891474 (виконавчий лист №2-2866-2011, боржник ОСОБА_2В.) з метою підтвердження або спростування наведених у скарзі обставин, однак згадану вимогу не виконано та вищевказане виконавче провадження в судове засідання не представлено.

Крім цього, суд вважає обґрунтованим і таким, що заслуговує на увагу покликання заявника на порушення державним виконавцем п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки в резолютивній частині оскаржуваної постанови від 10.03.2017р. відсутнє прийняте державним виконавцем рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про підставність поданої скарги, тому така підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Судове засідання в справі за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу проводити без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувану задоволити.

Визнати дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 10.03.2017р. у виконавчому провадженні №32891474 неправомірними.

Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 10.03.2017р. скасувати.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2866/2011, виданого Стрийським міськрайонний судом Львівської області 18.05.2012р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4 банк» коштів в сумі 30592,55 грн. та судового збору в сумі 305,93 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_6