Справа № 310/4752/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.,

при секретарі - Корнієнко Н.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2011 року ОСОБА_5 взяла й нього в борг 17500 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу гривні щодо долару США, встановленого Національним банком України на день предявлення позову, 452020,00 грн., які зобовязалася повернути у строк до 31 грудня 2015 року. Зазначений договір сторони уклали у письмовій формі та на підтвердження отримання грошових коштів відповідач надав розписку.

Проте, в порушення умов договору відповідач до цього часу борг не повернув, вимоги про повернення коштів ігнорує.

Просив стягнути на його користь з ОСОБА_5 борг за договором позики в розмірі 452020,00 грн. та судові витрати в розмірі 4520,20 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представники відповідача за довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначили, що борг виник у ОСОБА_5 перед батьком позивача, якому грошові кошти були частково повернуті. Вказаний договір позики був нотаріально посвідчений. Проте, через пожежу в будинку відповідача, надати примірник договору неможливо. Розписку, надану позивачем до суду, чоловік ОСОБА_5 привіз позивачу вже після смерті його батька. Вважали, що позивач не довів факт передачі грошових коштів відповідачу.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

З наданих суду документів видно, що 20 лютого 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладали договір позики. На підтвердження укладення договору ОСОБА_5 видала розписку, відповідно до якої зазначила суму боргу в розмірі 17500 доларів США та зобовязалася повернути вказану суму до 31 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку , що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України підтвердженням виконання боржником зобовязання є наявність у нього боргового документа.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належних та допустимих доказів часткового виконання зобовязань з повернення боргу відповідачем суду не надано.

Доводи представників відповідача щодо не укладення договору позики безпосередньо з позивачем, їх посилання на пожежу, внаслідок якої було знищено нотаріально посвідчений договір позики укладений з батьком позивача, суд не може прийняти до уваги з огляду на наступне. По-перше, сам факт видачі розписки та наявності боргу відповідачем не спростовується. По-друге, на виконання вимог ст. 10 ЦПК України судом було запропоновано відповідачу, як стороні договору позики, на який він посилається, звернутися до нотаріуса, який посвідчував даний договір, та надати суду його копію. Проте, вказаний договір суду не був наданий.

Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58, 59 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятого на себе за договором зобовязання і позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Загальна сума боргу підтверджується розпискою від 20 лютого 2011 року і за офіційним курсом гривні щодо долара США, встановленого національним банком України, складає 452020,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СВ №137623, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 11.04.2002 року, РНОКПП НОМЕР_1, борг за договором позики в розмірі 452020,00 грн. та судові витрати в розмірі 4520,20 грн., а всього 456540,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко