Справа № 444/2325/16-ц
Провадження № 2/444/566/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» до Приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_1 про спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» звернувся до суду із позовом про спонукання до вчинення до вчинення дій. Свої позовні вимоги, які позивач та його представник підтримали в судовому засіданні, мотивують тим, що, Позивач здійснює виробництво, транспортування і розподіл теплової енергії для опалення і гарячого водопостачання житлового фонду і об»єктів соціально-культурного призначення в м. Жовква та Жовківському районі.

18 жовтня 2016 року, згідно акту про включення системи теплопостачання КП «Жовкватеплоенерго» було включено опалення в житловому будинку по АДРЕСА_1, згідно розпорядженням Жовківської РДА № 605 від 11.10.2016 року «Про початок опалювального сезону 2016/17».

01 листопада 2006 року між КП «Жовкватеплоенерго» та приватним нотаріусом ОСОБА_1 укладено договір № 94 про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно п. 12 вищенаведеного Договору КП «Жовкватеплоенерго» зобов»язалося опалювати нежитлове приміщення площею 34,2 кв.м., яке знаходиться в житловому будинку по АДРЕСА_1, власником якого є Відповідач.

Відповідно до п. 4 Договору: «Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом десяти років».

У зв»язку із тим, що Договір укладений між Позивачем і Відповідачем припиняє свою дію 1 листопада 2016 року, КП « Жовкватеплоенерго» направило для переукладення 2 (два) примірника Договору № 147 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивачу, у запропоновані в листі за вих.. № 649 від 04.10.2016р. терміни договір оформлений нелажний чином не повернуто.

Однак, як вбачається з отриманого листа за вих. № 209/01-14 від 24.10.2016р., ( вх. № 238 від 26.10.2016р.) Відповідач відмовляється від укладення Договору № 147 про постачання теплової енергії в гарячої воді, тому що немає наміру надалі отримувати послуги з централізованого опалення.

Відключення від мереж ЦО і ГВП належить до компетенції органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади, який створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду питань щодо відключення Споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання переглядаються після затвердження акта Комісією, а отже лише з цього моменту Відповідач буде звільнений від обов»язку оплати послуг з центрального опалення. Окремо слід наголосити на тому, що робити з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються, виконуються, виключно, у міжопалювальний період.

Тому, Позивач змушений вирішувати питання щодо укладення Договору в примусовому порядку, у зв»язку із тим, що немає законних підстав не опалювати нежитлове приміщення Відповідача площею 34,2 кв.м. у житловому будинку по АДРЕСА_1, в яке, як Виробник послуг - КП «Жовкватеплоенерго» ( згідно рішення виконкому Жовківської міської ради № 588 від 24.11.2005р.) надає послуги з центрального опалення. Просить задоволити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила, та пояснила, що свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторонни не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Оскільки Позивач обрав спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України (про зобов'язання укласти договір) тому такий позов не підлягає до задоволення.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З розпорядження Голови Жовківської районної державної адміністрації від 11.10.2016 року № 605 вбачається, що розпочато подачу теплоносії до об»єктів житлового фонду та інших споживачів з 13 жовтня 2016 року.

01 листопада 2006 року між КП «Жовкватеплоенерго» та приватним нотаріусом ОСОБА_1 укладено договір № 94 про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно п. 12 вищенаведеного Договору КП «Жовкватеплоенерго» зобов»язалося опалювати нежитлове приміщення площею 34,2 кв.м., яке знаходиться в житловому будинку по АДРЕСА_1, власником якого є Відповідач.

Відповідно до п. 4 Договору: «Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом десяти років».

01 листопада 2006 року між КП «Жовкватеплоенерго» та приватним нотаріусом ОСОБА_1 укладено договір № 94 про надання послуг з центрального опаленняч та гарячого водопостачання.

Згідно п. 12 вищенаведеного Договору КП «Жовкватеплоенерго» зобов»язалося опалювати нежитлове приміщення площею 34,2 кв.м., яке знаходиться в житловому будинку по АДРЕСА_1, власником якого є Відповідач.

Відповідно до п. 4 Договору: «Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом десяти років».

ОСОБА_1 являється власником нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 заг. площею 34,2 кв.м. згідно договору купівлі-продажу 3/100 частини нежитлового приміщення від 09.06.2006 р.

КП «Жовкватеплоенерго» направило на адресу ОСОБА_1 проект договору про постачання теплової енергії № 147 від 04.10.2016р., що стверджується листом № 649 від 04.10.2016р.

З отриманого листа за вих. № 209/01-14 від 24.10.2016р., ( вх. № 238 від 26.10.2016р.) вбачається, що Відповідач відмовляється від укладення Договору № 147 про постачання теплової енергії в гарячої воді, тому що немає наміру надалі отримувати послуги з централізованого опалення.

Відключення від мереж ЦО і ГВП належить до компетенції органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади, який створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду питань щодо відключення Споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання переглядаються після затвердження акта Комісією, а отже лише з цього моменту Відповідач буде звільнений від обов»язку оплати послуг з центрального опалення. Окремо слід наголосити на тому, що робити з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються, виконуються, виключно, у міжопалювальний період.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875 - IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим ст. 4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова № 529).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови задоволенні позовних вимог КП «Жовкватеплоенерго».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» до Приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_1 про спонукання до вчинення дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.