ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1631/17
номер провадження 6/695/87/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Золотоніському міськрайонному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження 51929649 з виконання виконавчого листа № 183/5732/13-ц від 03.12.2013 про стягнення із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс»заборгованості за кредитним договором в сумі 369697,16 грн.

Рішення боржником на сьогоднішній день не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій , спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина будинку за адресою с. Домантове Золотоніського району, але перебуває в іпотеці ТАС «Комерцбанк», що унеможливлює звернення стягнення на нього. Виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Однак боржник на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив. ОСОБА_1 доходи не одержує. На запит виконавця державна прикордонна служба України повідомила, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, виконавець просить задовольнити подання.

Відповдіно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заіетересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець для розгляду подання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про розгляд повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст.6 цього Закону передбачено, що громадянин України може бути тимчасового обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Встановлено, що 09.08.2016 року державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області відносно ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 183/5732/13-ц.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Згідно розяснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів у підтвердження ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також наміру боржника виїхати за межі України.

Наявність же одного статусу боржника не є підставою для тимчасового обмеження виїзду за кордон.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до довідки Державної прикордонної служби України від 24.03.2017 р. ОСОБА_1, 04.03.1967 року лише один раз перетинала державний кордон 05.10.2016 р., а в поданні виконавець зазначає, що боржник перетинала державний кордон неодноразово, що не відповідає дійсності. Виконавець в поданні зазначає, що боржник доходів не має, а наявне нерухоме майно перебуває в іпотеці та надає на підтвердження цього відповіді на запити з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом пяти днів.

Суддя В.О.Таратін