АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1728/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1654/17Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк»

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ПАТ «Златобанк» від імені якого дієуповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» до ПАТ «ПВК Кремінь», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 р. ПАТ «Златобанк», від імені якого дієуповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», звернувся до суду з позовом до ПАТ «ПВК Кремінь», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

20.03.2017 р. ОСОБА_4 подав до суду заяву про залучення його до участі у справі в якості третьої особи (т.3 а.с.47-48).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2017 року заяву ОСОБА_5 задоволено.

Залучено до справи за позовом ПАТ «Златобанк» до ПАТ «ПВК Кремінь», ОСОБА_2 Леонідовоча, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_5, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.3 а.с. 93).

Одночасно з заявою про залучення в якості третьої особи ОСОБА_5 надав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на вбудовані адміністративні приміщення, загальною площею 296,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Кременчук вул. Першотравнева 15/1 та на вбудований магазин непродовольчих товарів, загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що ПАТ «Златобанк» розпочав звернення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки його з дружиною спільного майна, а саме вбудованих адміністративних приміщень загальною площею 296,8 кв.м. та вбудований магазин непродовольчих товарів, загальною площею 144,3 кв.м., які знаходяться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1 в позасудовому порядку на підставі оскаржуваного договору про задоволення вимог іпотекодержателя (застереження про задоволення вимог іпотекодержателя) що міститься в договорі іпотеки. Даний факт підтверджується вимогою складено ПАТ «Златобанк» «Про іпотеку», адресовану ОСОБА_3, іпотекодавцю за договором іпотеки та боржнику ОСОБА_6 «ПВК Кремінь», боржнику за основним договором. У вимозі сказано, що предмет іпотеки буде стягнуто шляхом його реалізації у спосіб визначений договором та ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку». Позивач вважає, що ПАТ «Златобанк» згідно вказаної вимоги має намір обрати саме позасудовий спосіб реалізації предмету іпотеки на підставі оскаржуваного договору, оскільки до складання даної вимоги, а саме в квітні 2015 року ПАТ «Златобанк» обрано судовий спосіб стягнення предмету іпотеки (т.3 а.с. 52-55).

Одночасно з заявою про забезпечення позову ОСОБА_5 до суду подав позов до відповідача ПАТ «Златобанк», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя (застереження про задоволення вимог іпотекодержателя), що міститься в договорі іпотеки від 19.07.2013 року (т.3 а.с. 63-67).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2017 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

До вирішення по суті цивільної справи за позовом ПАТ «Златобанк» до ПАТ «ПВК Кремінь», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, накладено арешт на вбудовані адміністративні приміщення, загальною площею 296,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1 та на вбудований магазин непродовольчих товарів, загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1.

Заборонено всім субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження обєкта нерухомості, а саме на вбудовані адміністративні приміщення, загальною площею 296,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1 та на вбудований магазин непродовольчих товарів, загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева 15/1 (т.3 а.с. 94-95).

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скасувати ухвалу місцевого суду (т.3 а.с.152-153).

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука знаходиться цивільна справа за позов ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», до ПАТ «НВК Кремінь», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 27.03.2017року ОСОБА_5 залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору (т.3 а.с. 93).

24.03.2017 р.ОСОБА_5 подав до суду позов до ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя (застереження про задоволення вимог іпотекодержателя), що міститься в договорі іпотеки від 19.07.2013 року (т.3 а.с. 63-67) та одночасно ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вбудовані адміністративні приміщення,загальною площею 296,8 кв.м.,що знаходиться за адресою: м.Кременчук вул. Першотравнева15/1 та на вбудований магазин непродовольчих товарів,загальною площею 144,3 кв.м. що знаходиться за адресою м.Кременчук, вул. Першотравнева 15/1, просив заборонити всім субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження обєкта нерухомості: вбудовані адміністративні приміщення, загальною площею 296,8 кв.м., що знаходиться за адресою м.Кременчук, вул.. Першотравнева 15/1 та на вбудований магазин непродовольчих товарів,загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою м.Кременчук, вул. Першотравнева 15/1. В обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач ОСОБА_5 зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних негативних наслідків для заявника та утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову(т.3 а.с. 63-67, 52-55).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК, передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з врахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п., п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інститут забезпечення позову застосовується у цивільному процесі з метою забезпечення подальшого виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, у разі існування підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У даному випадку необхідність вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на тому, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до незворотних негативних наслідків для позивача та зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позову ОСОБА_5

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_5 посилається на те, що предмет іпотеки є спільним майном подружжя, тобто його та його дружини, яке придбане ними у шлюбі у 2008 році та зареєстроване на ім»я дружини ОСОБА_3, його дружина без його згоди у 2013 р. уклала договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя-застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки від 19.07.2013 р., предметом якого є спільне майно подружжя, він як співвласник не давав згоди згідно ст. 65 СК України на укладення оскарженого договору.

На підтвердження викладених обставин позивач ОСОБА_5 надав докази щодо реєстрації шлюбу, придбання спірного майна у шлюбі.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_5 є співвласником спірного майна, на яке ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», просить звернути стягнення для погашення заборгованості за кредитним договором, позивачем ОСОБА_5 оспорено договір про задоволення вимог іпотекодержателя-застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки від 19.07.2013 р., спірний договір передбачає звернення стягнення на нерухомість у позасудовому порядку, у даному випадку арешт накладено до вирішення по суті даного цивільної справи, отже є доцільним збереження арешту на спірне майно до вирішення справи по суті.

Таким чином, оцінюючи законність та обгрунтованість оскарженої ухвали суду, колегія суддів вважає, що вона постановлена у відповідності до вимог ст.ст. 152-153 ЦПК України, з урахуванням фактичних обставин справи, дійсних правовідносин сторін, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», щодо направлення іпотекодавцю та боржнику письмових вимог про погашення заборгованості, а у разі нездійснення ними виконання зобов»язань банк може скористатися пріоритетним правом та здійснити погашення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, що є дотримання банком норм спеціального законодавства, є слушними, проте доводи в тій частині, що подача зустрічного позову є спробою затягнути розгляд справи, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборона всім субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження обєктів нерухомості перешкоджає господарській діяльності АТ «Златобанк», не заслуговують на увагу, оскільки не відбулося настання негативних наслідків.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанціїї, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2, 312 ч.1 п.1, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :