Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що у них у шлюбі народилася дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згоди про сплату аліментів у добровільному порядку з відповідачемне досягнуто. ОСОБА_7 має постійне місце роботи у Роменській виправній колонії № 56, де стабільно отримує зарплату, інших дітей чи утриманців він не має.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06 грудня 2016 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що сторони з 08 червня 1988 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив із того, що на підставі положень ст. 180 СК України у відповідача виник обов'язок щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8. З урахуванням обставин надання платником аліментів допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, інших обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів із 1/3, які стягнуто судом першої інстанції, до 1/4 частини всіх доходів відповідача.

Із висновками апеляційного суду в цій частині колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог ст. 212 ЦПК України, апеляційний суд дослідив майновий стан ОСОБА_7 як платника аліментів, розмір участі батька у витратах на утримання дитини, висновку про зменшення частки заробітку батька у рахунок стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки дійшов із правильним застосуванням ст. ст. 181, 182 СК України та дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги у цій частині зводяться до переоцінки доказів у справі, є необґрунтованими та на законність судового рішення не впливають.

Разом з тим, не можна погодитися із висновком апеляційного суду щодо часу, з якого стягнуто аліменти.

У ст. 191 СК України визначено час, з якого присуджуються аліменти на дитину. За змістом цієї статті аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Стягнувши аліменти на утримання ОСОБА_8, починаючи з 01 березня 2017 року, тобто з дати ухвалення рішення апеляційного суду у справі, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зміст положень ст. 191 СК України, у порушення вимог ст. ст. 179, 214, 316 ЦПК України не визначився із нормою права, яка регулює спірні правовідносини, та визначив час, з якого присуджуються аліменти на дитину, із порушенням матеріального закону.

Враховуючи те, що апеляційним судом не застосовано положень ст. 191 СК України, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а обставини справи не потребують додаткового дослідження, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення апеляційного суду в частині початкового моменту стягнення аліментів, а саме із 06 грудня 2016 року, що відповідає вимогам ст. 341 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року змінити, зазначити, що аліменти стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи із 06 грудня 2016 року.

В іншій частині рішення апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик