Провадження № 2/760/3881/17
В справі № 760/7000/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретарів- Хілюк І.О., Гак Г.М.

представника позивача- ОСОБА_5

представника відповідача- Фастовець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 17 672, 41 гр. матеріальної шкоди.

Посилається в позові на те, 22 червня 2016 року о 17.30 на перехресті вул.Гетьмана та Борщагівської під Індустріальним мостом у м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій 3-я особа ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н. НОМЕР_2, під його керуванням, внаслідок чого належний йому автомобіль зазнав механінчих ушкоджень.

Постановою суду винним у даній ДТП був визнаний ОСОБА_4

18 серпня 2016 року він звернувся до ТДВ»СТ»Домінанта», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан», яким є відповідач, якою йому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11 673, 82 гр.

При цьому, згідно Звіту № 35-D/23/7 від 03 вересня 2016 рокув вартість відновлювального реомнту становить 35 215, 48 гр.

Зі Звіту вбачається, що що страхова компанія розрахувала розмір страхового відшкодування з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Виходячи з того, що добровільно відшкодувати завдані йому збитки відповідач відмовляється, просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилається на те, що Звіт про вартівсть матеріального збитку страховою компанією був складений без участі підприємства, а огляд пошкодженого автомобіля був проведений лише за участі позивача.

Крім того, в Звіті відсутня інформація про використані джерела при проведенні огляду та наданні Звіту, відсутні джерела інформації, де зазанчена вартість запчастин та невідомо з яких джерел виходила страхова компанія, визначаючи розмір збитку.

Зазначила також, що в разі задоволення вимог позивача він має повернути підприємству всі пошкоджені в ДТП деталі автомобіля, які підлягають заміні.

3-і особи в судове засідання неодноразово не з»являлися, про час розглду справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд до відома не ставили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі/право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року о 17.30 на перехресті вул.Гетьмана та Борщагівської під Індустріальним мостом у м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулися автомобілі НОМЕР_1, який належить відповідачу, під кеурванням водія ОСОБА_4, працівника ТОВ»Кийтранс-2005», та «Фольксваген Транспортер», д.н. НОМЕР_2, під кеурванням позивача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Постановою судді Солом»янського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року, в якій постановою від 27 липня 2917 року була виправлена описка, 3-я особа ОСОБА_4визнаний винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що водій ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди був працівником підприємства та знаходився на роботі.

Цивільно-правова відповідальність відповідача відповідно до Полісу № АЕ № 6975593 була застрахована ТДВ»Страхове товариство»Домінанта».

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ»Страхове товариство»Домінанта» був складений Звіт №№ 35-D/23/7 від 03 вересня 2016 року, згідно з яким в вартітсь відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 35 215, 48 гр.

При цьому зменшення вартості деталей склало 17 672, 41 гр.

/ а.с. 5 - 7; 12 - 13; 40 ).

Представник позивача суду пояснив, що страхова компанія виплатила позивачу 11 673, 82 гр.страхового відшкодування.

Відповідно до т.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 20 січня 2016 року, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

В п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 берерзня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З протоколу огляду транспортного засобу вбачається, що підлягають заміні наступні складові пошкодженого автомобіля: скло дзеркала ЗШ Л /7НІ 857 521А/, кришку дзеркала Л / 7НІ 857 527А 9В9/, панелі зовнішнього дзеркала Л /7ЕІ 857 603 9В9 /, кришку З /7НО 827 025 Р/, ліхтар З Л /7НО 945 0951 /, світловідбивач З Л /7ЕО 945 105 /.

Представник позивача суду пояснив, що решта зазначеного в протоколі в п.п.6,7,8 є клеєм та резинкою, а в п.5 - заднє скло, тріснуло при ДТП і розсипалося і в наявності його немає.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, стягнення з відповідача вартості пошкодженних вузлів та агрегатів, за виключенням зазнаечних у п.п. 5,6,7,8 з огляду на приведені представником позивача обставини.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 640. 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Суд не приймає до уваги заперечення предстаника відповідаач в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В статті 11 кодексу зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Посилаючись на невідповідність Звіту, виконаного страховою компанією, будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки, представник відповідача суду не надала.

В свою чергу надані позивачем докази відповідають вимогам, викладеним у ст.ст.57 - 59 ЦПК України, і сумніватися в їх об»єктивносі у суду немає підстав.

За врахуванням приведеного вище заперечення представника відповідача в судовому засіданні не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1166, 1172,1187 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11, 56-61,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» на користь ОСОБА_2 17 672, 41 гр. та 640, 00 гр. судового збору.

Зобов»язати ОСОБА_2 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Киїтранс-2005» пошкоджені деталі, вузли, агрегати транспортного засобу - автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н. НОМЕР_2, які підлягають заміні під час здійснення відновлюваного ремонту автомобіля: скло дзеркала ЗШ Л /7НІ 857 521А/, кришку дзеркала Л / 7НІ 857 527А 9В9/, панелі зовнішнього дзеркала Л /7ЕІ 857 603 9В9 /, кришку З /7НО 827 025 Р/, ліхтар З Л /7НО 945 0951 /, світловідбивач З Л /7ЕО 945 105 /.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя Л.А.Шереметьєва