Справа № 578/594/17
провадження № 2/578/274/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2017 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Авраменко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ у Краснопільському районі Міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання права в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Родина» Краснопільського району Сумської області розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 29853 грн по праву спадкування за Законом після померлої 06 вересня 2014 року ОСОБА_2, яка є спадкоємцем на зазначену земельну ділянку після померлої 21 березня 1998 року ОСОБА_3. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, де була заведена спадкова справа, але вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з неотриманням спадкодавцем за життя оригіналу правовстановлюючого документу на означене майно після смерті сестри ОСОБА_3, а у видачі його дублікату відмовлено компетентним органом по причині смерті власника. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. Викладені обставини вважає підставними для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Сторони та третя особа в судове засідання не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача підтримала позовні вимоги, відповідач не заперечує проти задоволення позову / ас 66, 50, 51/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з приписами з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Суд встановив, що право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Родина» Краснопільського району Сумської області розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 29853 грнвиникло у громадянки ОСОБА_3 відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0165719 від 27 вересня 1996 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 19 червня 1996 року за № 276 та зареєстрованого 27 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 315 копії ас10, 27/.

21 березня 1998 року в с. Порозок Краснопільського району Сумської області померла ОСОБА_3, місце державної реєстрації виконком Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис № 11 від 23 березня 1998 року, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно /копія ас 5/.

На час відкриття спадщини 21 березня 1998 року ОСОБА_3була зареєстрована та проживала разом з падчеркою ОСОБА_4 за адресою: вул. Гора в с. Порозок Краснопільського району Сумської області / ас 6 /.

Спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняла її рідна сестра ОСОБА_2 фактичним розпорядженням спадковим майном у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою с. Порозок, вул. Гора Краснопільського району Сумської області на протязі шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 /копії ас 12-15, ас 11/.

За даними Інформаційних довідок зі спадкового реєстру за номерами 48404241, 48404233 від 13.07.2017, спадкова справа після померлої ОСОБА_3 не заводилася та не видавалася; заповіт не складався /копії ас 31-33/.

06 вересня 2014 року у м. Люботин Харківської області померла ОСОБА_2, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, запис № 349 від 06 вересня 2014 року, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно /копія ас 7/.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої ОСОБА_2відкрилась після 01.01.2004 року.

На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця і належить до першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла шляхом звернення у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, в результаті чого заведена спадкова справа № 123/2016 від 31.08.2016 до майна померлого і на частину спадкового майна у вигляді земельних ділянок розміром 2,5331 га та 0,4139 га отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом / копії ас 8-9, 16-17, копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ас 53, 59-61, 64-65/.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ втрачений спадкодавцем за життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливість отримання його дублікату спадкоємцем, який би підтверджував право спадкодавця на спірну земельну частку (пай), унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

У теперішній час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільськарада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має.

За даними Витягу з технічної документації по грошовій оцінці земель від 04.07.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,08 га становить 29853 грн /ас 26/.

Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає, що право, яке належало ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Право, яке належало ОСОБА_2на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котра є спадкоємицею за законом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частку (пай) в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 42, 58-61, 79, 88, 158,169,174, 197,209, 212, 214 - 215, 218,294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Родина» Краснопільського району Сумської області розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 29853 грн по праву спадкування за законом після померлої 06 вересня 2014 року ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї сестри ОСОБА_3, померлої 21 березня 1998 року, яке належало їй згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0165719 від 27 вересня 1996 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від19 червня 1996 року за № 276 та зареєстрованого 27 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 315.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Косар