Справа №583/543/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/1491/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, Приватне підприємство «Базис», про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому вказував, що ПАТ «Сумигаз» є надавачем послуг з газопостачання, в тому числі в будинок АДРЕСА_1, в якому він мешкає. Свої вимоги мотивував тим, що у січні 2017 року ним було отримано повідомлення товариства про результат розгляду засідання комісії з розгляду Актів, з якого вбачається, що відмова споживачів, а значить, і його від встановлення загальнобудинкового лічильника обліку природного газу за ініціативи та за кошти оператора ГРМ є порушенням вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу», що підтверджується Актами про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31. Вважає, що при складанні актів про порушення та при їх розгляді відповідачем не були дотримані порядок оформлення актів та порядок прийняття рішення стосовно нього, як споживача послуг з газопостачання, що передбачено розділом ХІ Кодексу газорозподільних систем. Крім того, вказує, що зафіксовані в актах порушення не можуть бути підставою для нарахування йому норми споживання газу 9,8 куб. м., замість 4,4 куб.м.

Посилаючись на незаконність та неправомірність дій ПАТ «Сумигаз», позивач просив суд:

- скасувати рішення комісії Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду Актів про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31;

- зобов'язати ПАТ «Сумигаз» в особі Охтирського відділення припинити безпідставне нарахування вартості спожитого природного газу по квартирі АДРЕСА_1 за граничними об'ємами споживання 9,8 куб. м. на одну особу з 01 грудня 2016 року;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок об'ємів спожитого природного газу по квартирі відповідача за грудень 2016 року та січень 2017 року за нормою споживання 4,4 куб. м у місяць на одну особу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31 щодо визначення ОСОБА_3 з 01 грудня 2016 року фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобов'язано ПАТ «Сумигаз» здійснити перерахунок об'ємів спожитого природного газу квартири АДРЕСА_1 за грудень 2016 року та січень 2017 року за нормою споживання 4,4 куб. м. у місяць на одну особу.

Стягнуто з ПАТ «Сумигаз» в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність мотивувальної частини рішення резолютивній, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність прямої відмови позивача від встановлення загальнобудинкового вузла обліку спожитого газу за ініціативи та за кошти ПАТ «Сумигаз», оскільки заявою мешканців будинку АДРЕСА_1 підтверджується, що споживач (позивач), в особі його дружини ОСОБА_10 відмовився від встановлення лічильника. Вказує, що нормами Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачений обов'язок суб'єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу, зокрема, ПАТ «Сумигаз», лише забезпечити до 01 січня 2018 року встановлення лічильників газу для населення, яке проживає у квартирах та використовує газ для приготування їжі, тому вважає посилання суду на обов'язок відповідача встановити лічильники газу таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що судом неправомірно застосовані положення Кодексу газорозподільних систем, які набрали чинності після прийняття рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення. Вважає, що акти про порушення від 20 серпня 2016 року та 09 вересня 2016 року були складені у встановленому законом порядку, за результати розгляду яких було прийнято правомірне рішення про встановлення мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 граничних об'ємів споживання газу населенням, яке було надіслано кожному споживачу, у тому числі і ОСОБА_3 також.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» Бублик В.М. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також з урахуванням вимог ст. 310 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справ та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з дружиною ОСОБА_10 та синами ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1 та є користувачем послуг по газопостачанню, які надає ПАТ «Сумигаз», що підтверджується довідкою ПП «Базис» та укладеним з ним договором про надання послуг з газопостачання (т. 1 а.с. 8, 41 - 42).

Згідно з ліцензією, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення №929 від 26 березня 2015 року ( переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року №2248 ), ПАТ «Сумигаз» є газорозподільною організацією (т. 1 а. с. 53).

Мешканці будинку АДРЕСА_1, в якому мешкає і сім'я позивача, звертались 17 серпня 2016 року до начальника управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз» із заявою, в якій просили прискорити вирішення питання щодо встановлення індивідуальних лічильників на газ у кожну квартиру, відмовляючись, при цьому, від встановлення загальнобудинкового лічильника газу (т. 1 а.с. 91 - 98).

20 серпня 2016 року представниками Охтирського управління з експлуатації газового господарства, зокрема, в.о. головного інженера Медененко В.М., начальником аварійно-експлуатаційної служби Педьком Р.М., головним спеціалістом Михайленко Л.В., за участю директора ПП «Базис» Калєніченко О.Л. на об'єкті, яким є багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 Сумської області, був складений акт про порушення без номера, який підписали вказані особи, а також з актом ознайомилась ОСОБА_5, про що свідчить її підпис, але в якості споживача чи його представника (т. 1, а.с. 10).

Вказаним актом встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, недопуск представників оператора ГРМ для проведення монтажних робіт по встановленню безкоштовного лічильника газу на будинок.

Зі змісту п.п. 5, 6 цього Акта вбачається, що споживач має надавати безперешкодний доступ до об'єкта системи газопостачання житлового будинку, а фактичний об'єм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць буде визначатися за граничним об'ємом споживання природного газу.

Крім того, 09 вересня 2016 року головним інженером Медененком В.М., начальником аварійно-експлуатаційної служби Педьком Р.М., юрисконсультом Диським А.В., майстром служби експлуатації систем газопостачання Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» за участю групи споживачів, які представилися мешканцями будинку АДРЕСА_1 (документи споживачів, як зазначено в акті, що посвідчують особу не надані), без участі представника балансоутримувача, які не з'явилися, на об'єкті - багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 було складено акт про порушення № 31 (т. 1 а.с.12).

Відповідно до зазначеного акта № 31 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, зокрема, відмова споживачів від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ (ПАТ «Сумигаз») з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» шляхом недопуску до ввідного газопроводу житлового будинку. На момент складання акта, як у ньому вказано, порушення не усунуто, споживачу необхідно забезпечити доступ до ввідного газопроводу житлового будинку.

Підписи позивача ОСОБА_3 у вказаних актах відсутні.

Згідно з витягом з протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) № 5 від 09 грудня 2016 року через відмову споживачів-мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та за кошти оператора газорозподільної мережі, що підтверджується актами про порушення від 20 серпня 2016 року та 09 вересня 2016 року, вирішено, що з 01 грудня 2016 року фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам за вказаною адресою визначити за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, встановленими у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, тобто з розрахунку 9,8 м.куб на одну особу (т. 1 а.с. 11).

З листа ПАТ «Сумигаз» вбачається, що споживача ОСОБА_3 було повідомлено про результати засідання комісії з розгляду актів (а.с. 9).

Таким чином, встановлено, що акти відповідача від 20 серпня 2016 року та 09 вересня 2016 року, а також рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) від 09 грудня 2016 року стали підставою для застосування до позивача з 01 грудня 2016 року норми споживання природного газу в розмірі 9,8 м.куб.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме позивачем чинилися перешкоди працівникам ПАТ «Сумигаз» у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу. Крім того, спірні акти не містять відомостей про вчинення порушення конкретною особою, тобто, позивачем, тому прийняття відповідачем рішення про відповідальність позивача та застосування до нього санкцій у вигляді нарахування вартості спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання 9,8 куб.м. на підставі актів суд вважав неправомірними.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо правомірності встановлення позивачам граничних норм споживання газу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на 09 грудня 2016 року, тобто на час прийняття рішення комісією ПАТ «Сумигаз»), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла на час складання актів про порушення - від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року) у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Таким чином, відповідач ПАТ «Сумигаз» не надало до суду відповідно складених актів про порушення, вчинених ОСОБА_3, в порядку глави 5 розділу XI Кодексу.

В актах про порушення від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року відсутні підписи споживачів та не зазначено конкретного споживача, зокрема і прізвища позивача, за участю якого вони складені. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 уповноважував ОСОБА_5, підпис якої міститься на акті від 20 серпня 2016 року у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або його представник», на підпис акта від його імені. Крім того, акт від 09 вересня 2016 року містить лише відмітку про незгоду споживачів на встановлення загальнобудинкового газового лічильника без зазначення прізвищ.

Звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 до начальника управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз», у додатку до якого міститься підпис дружини позивача ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 91, 94), у якому вони заперечують проти встановлення загальбудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру, не є підставою для визначення позивачу фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання, так як такою підставою має бути відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що факт відмови позивача від встановлення загальнобудинкового лічильника знайшов своє підтвердження матеріалами справи, не відповідає дійсності і є помилковим.

Крім того, оскаржуваним рішенням комісії відповідача від 09 грудня 2016 року застосована відповідальність не відносно конкретних споживачів, а відносно усіх мешканців будинку АДРЕСА_1, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники, а також не за відповідний календарний місяць, в якому малося порушення, а саме: серпень, вересень 2016 року, а з 01 грудня 2016 року та на не визначений строк.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення постійно діючої комісії ПАТ«Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення стосовно визначення ОСОБА_3 фактичного об'єму споживання природного газу за граничним об'ємам споживання природного газу населенням прийнято з порушення норм чинного законодавства.

Враховуючи ту обставину, що відповідно до глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем ПАТ«Сумигаз», як оператор газорозподільної мережі, визначає об'єми та обсяги споживання природного газу, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу за грудень 2016 року та січень 2017 року об'ємів спожитого природного газу за нормою споживання 4,4 куб.м. у місяць на одну особу, яка встановлена Постановою КМУ від від 23 березня 2016 р. № 203 «Про норми споживання природного

газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Помилкове посилання суду першої інстанції на положення Кодексу газорозподільних систем зі змінами та доповненнями, в редакції постанови НКРЕКП № 1418 від 11 серпня 2016 року, які набрали чинності - 29 листопада 2016 року, не є підставою для скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним оскаржуваного рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року, так як позовні вимоги судом вирішено правильно.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду в частині застосування до спірних правовідносин п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу в редакції, яка діяла станом на 09 грудня 2016 року, тобто, на час прийняття рішення комісією ПАТ «Сумигаз».

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи і дав їм належну оцінку, тому оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, так як відповідає нормам матеріального і процесуального права, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -