АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4871/17
Справа №641/7383/16ц Головуючий 1 інст. -Боговський Д.Є.
Категорія :сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Швецової Л.А.,

Суддів Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

За участі секретаря Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 червня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі матері у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила усунути їй перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 та встановити порядок її участі у вихованні доньки наступним чином: з понеділка по п'ятницю з 15-00 години до 18-00 години у будь-який зручний для неї день, у вихідні дні з 10-00 години суботи по 10-00 години неділі, у канікулярний період - весняні, осінні та половина зимових канікул, у літній час з 16 червня по 31 липня кожного року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 з березня 2008 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, 2008 р.н. в червні 2012 року шлюб було розірвано рішенням суду, при цьому питання щодо місця проживання дитини не було врегульовано.

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про умови піклування та виховання доньки, за умовами якого донька залишаться мешкати із батьком. Натомість батько зобов'язується не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Однак ОСОБА_1 умови договору не виконує, відмовляється надавати їй можливість спілкуватися із донькою, без відома матері перевозить дитину між регіонами держави. Позивач намагалась мирним шляхом врегулювати конфлікт, однак поведінка ОСОБА_1 не змінювалась, що вимусило ОСОБА_2 звернутися до поліції, однак і це не вплинуло на поведінку відповідача.

Також ОСОБА_2 зазначала, що має реальне бажання спілкуватися із донькою, водити її до гуртків, гуляти на свіжому повітрі, займатися культурним, музичним вихованням дитини, вчити її щити, вишивати, готувати їжу, гратися із нею, читати книжки, підвищувати її освітній та духовний рівень.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3.

Встановлено порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні її доньки ОСОБА_3, визначено час: перша, друга субота кожного місяця з 15-00 години до 18-00 години, четверта неділя кожного місяця з 10-00 години до 13-00 години.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду змінити, зазначивши , що зустрічі з дитиною відбуваються з обов'язковою присутністю батька.

В обґрунтування скарги посилається на те, що позивач має намір вкрасти дитину та стягувати з нього аліменти, вона погано впливає на дитину, тому наполягає, щоб зустрічі відбувались з його присутністю, як визначено у висновку, наданому органом опіки та піклування.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про встановлення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3, суд виходив з висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, з урахуванням пояснень батьків дитини, наданих документів, рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради та з врахуванням ст..157 СК України вважав за необхідне відступити від запропонованого органом опіки та піклування порядку в частині обов'язкової присутності батька.

Проте з таким висновком суду першої інстанції судова колегія у повному обсязі погодитись не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2008 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Для врегулювання питань, які виникли у зв'язку з вихованням дитини, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір від 19.10.2013 року, за умовами якого донька мешкає разом із батьком, який зобов'язується не перешкоджати матері приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини.

Згідно висновку інспектора Комінтернівського ВП ГУ Національної поліції від 30.07.2016 за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 щодо вжиття заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_1, який не дає можливості бачитися із дитиною, не було встановлено фактів порушення громадського порядку та запропоновано ОСОБА_2 звернутися до суду.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 6 Декларації з прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливе, рости під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей та інше.

В статті 15 вищезазначеного Закону «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (частини 1, 2 статті 159 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Визначивши ОСОБА_2 порядок та час спілкування з дитиною та виховання, відступивши від висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в такий спосіб порушується усталений режим життя дитини відповідного віку, не враховано пояснення батька дитини та її бажання.

Тому, визначаючи порядок спілкування ОСОБА_2 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 у присутності батька ОСОБА_1 колегія суддів виходить з інтересів дитини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач тривалий час не працює, з долученої позивачем до матеріалів справи довідки вбачається, що позивач працювала в ДОТ «Світанок» в період з 28.05.2015 року по 11.06.2015 року, з 25.10.2015 року по 26.10.2015року у Харківській міській виборчій комісії, а також пояснила, що з 13.11.2017 року працевлаштована до ПАТ «Укртелеком».

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до матеріалів справи долучений розрахунок з якого вбачається, що станом на 01.11.2017 р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини складає 11387,25 грн.

Відповідно до ст..9 Конвенції ООН про права дитини, яка закріплює, що саме інтереси дитини повинні відігравати визначальну роль при вирішення вказаного питання, судова колегія враховує висновок, складений Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на підставі вимог Законів України «Про охорону дитинства», «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлений батьківського піклування», «Про соціальні послуги», «Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю» та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року.

Відповідно до вказаних нормативних документів, а також враховуючи пояснення батьків дитини, висновок отриманий при обстеженні місця проживання матері, згідно висновку якого Управління служб прийшло до висновку щодо доцільності встановлення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні дитини у присутності батька, судова колегія вважає за необхідне рішення суду в частині визначення присутності батька дитини ОСОБА_1 змінити, та врахувати висновок виконавчого комітету Харківської міської ради управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.01.2017 року №25 , яким встановлено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні доньки - ОСОБА_3 у присутності батька.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 червня 2017 року змінити.

Встановити порядок участі ОСОБА_2 у вихованні дитини у присутності батька.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Швецова

судді А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний