РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року

ОСОБА_1 міський суд, Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Столярчук Т.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 2 у будинку за № 101, яка знаходиться в місті Володимир-Волинський по вулиці Устилузькій .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована в АДРЕСА_1 .

З 01 березня 2014 року в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 цивільним чоловік її доньки .

Однак з червня 2016 року і по теперішній час , тобто з часу фактичного припинення відносин між її дочкою та відповідачем , ОСОБА_3 вказаною квартирою не користується і повністю припинив виконувати обовязки по оплаті за користуванням житловим приміщенням та оплаті за комунальні послуги.

При неодноразову усному зверненні до відповідача про добровільне зняття його з реєстрації у квартирі , яка належить їй на праві приватної спільної сумісної власності, останнім було відмовлено, мотивуючи тим, що більшу частину часу він проводить за кордоном , а тому не має часу знятися з реєстраційного обліку з належної їй квартири.

Реєстрація відповідача в її квартирі перешкоджає здійсненню нею права , як власника на володіння , користування та розпорядження її майном, а також створює певні незручності матеріального характеру в частині оплати за комунальні послуги.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що відповідач був належним чином завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не зявився в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача.

Таким чином, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована в АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 лютого 2014 року .

Згідно даних будинкової книги у належній позивачці квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 . З 2016 року відповідач в належній позивачці квартирі не проживає. Будь-які речі відповідача у вказаній квартирі відсутні. Факт не проживання відповідача в належному позивачці житловому будинку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазначають , що відповідач тривалий час у квартирі позивача не проживає , місце його перебування його невідоме.

Не зняття з реєстрації відповідача порушує майнові права позивачки, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб та не взмозі оформити субсидію.

Відповідач вибув з належної позивачці квартири за власним бажанням, не користується нею тривалий час, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Виходячи з викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 16, 29, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 209, 212, 213-215, 218, 224 -226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 21. 06.1983 року таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі № 2 будинку № 101 , що знаходиться по вулиці Устилузькій , в м. Володимир-Волинський Волинської області .

Заочне рішення може бути переглянуте Володимир-Волинським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /-/підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6