Номер провадження 2/754/3664/17
Справа №754/3664/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без супроводу батька

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2000 року по 2016 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Від шлюбу сторони у справі мають дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки подружнє життя сторін у справі не склалось, шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем.

Позивач матеріально утримує дочку, піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток.

ОСОБА_1 також зазначає, що вона має можливість відвозити дитину за кордон на відпочинок та з метою її культурного розвитку, однак батько дитини не надає на це дозволу.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просить суд надати дозвіл на виїзд малолітньої дочки за кордон до досягнення дитиною 16 річного віку без згоди батька.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених вище підстав, просить суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він регулярно перераховує кошти на утримання дитини та на прохання матері дитини надає дозволи на виїзд дитини за кордон.

При цьому відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що він як батько дитини має право знати коли, куди та на який проміжок часу та з якою метою його дитина виїжджає за кордон.

Представник третьої особи в справі - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Від зазначеного шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

У підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

З наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що він регулярно перерахловує кошти матеірали дитини на утримання дочки, після розірвання шлюбу в 2016 році та у 2017 році він надавав нотаріально посвідчені заяви про згоду на виїзд дочки за кордон в супроводі матері.

За таких осбтавин суд вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається, оскільки батьки самі вирішують питання щодо вихзду дитини за кордон та батьком дитини позивачу перешкоди в цьому не чиняться.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову суд приймає також до уваги ту обставину, що в порушення вищевикладених вимог законодавства позивач не зазначила часові проміжки виїзду дитини за кордон та її повернення, а зазначила перелік ряду країн та про надання дозволу на виїзд дитини до досягнення нею 16 - річного віку.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без супроводу батька відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя