Справа № 214/5286/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Ткаченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У судове засідання від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності: уточнений позов підтримує, у разі неявки відповідача просить ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Так, обставини вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) 05 червня 2016 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, коли він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Харитонова в м. Кривому Розі, допустив наїзд на належний позивачу автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, в результаті чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, підтверджені постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.07.2016 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.6).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Тобто, зазначеною нормою закону встановлено відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його володільця. На володільця не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню такої шкоди, лише якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права.
Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог в цій частині.
Що ж до вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.
Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачеві заподіяна за вини відповідача.
За таких обставин суд уважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині, яка доведена позивачем у судовому засіданні.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, яке є проступком, скоєним з необережності, ступінь вини відповідача, який на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливих наслідків правопорушення, глибину душевних страждань позивача, повязаних з тим, що він безперечно отримав у звязку з ДТП душевну травму, наслідки якої мали вплив на психічний стан позивача, що позивач тривалий час був позбавленим можливості отримати з боку відповідача відшкодування матеріальної шкоди, тож вимушений був звертатись до суду за захистом свого порушеного права, тому суд уважає, що у звязку з цим позивачу спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 1000 грн.
Отже, у звязку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення уточненого позову.
Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1137 грн. 50 коп.
На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1166, 1187 ЦК України ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя В.В. Попов.