Номер провадження 2/289/620/17
Справа № 289/908/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, згідно якого просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті ОСОБА_2 і свій позов обґрунтовує тим, що при житті вона склала заповіт яким заповіла позивачу свій будинок. За життя ОСОБА_2 право власності на своє майно не оформила, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на його майно, тому він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви, в яких просить слухати справу без участі їх представника та задовольнити позовні вимоги позивача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 27 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. При житті вона склала заповіт, яким заповіла свій житловий будинок, який розташований в с.Вихля по вул.Польовій,15.Однак при житті ОСОБА_2. право власності на будинок не оформила.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину позивач прийняла шляхом доглядом за будинком та земельними ділянками.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилались позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо, тому суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Польовій, №15 у с.Вихля Радомишльського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький