РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю:

секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна державна адміністрація служба у справах дітей про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав батька дитини - ОСОБА_2, мотивуючи позов тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зовсім не приділяє належної уваги дитині, протягом тривалого часу не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає, має заборгованість щодо сплати аліментів на сина, тому позивач звернулась до суду з даним позовом.

Зазначені обставини підтверджують злісність невиконання батьківських обов'язків відповідачем відносно дитини, згідно з висновком від 13 березня 2017 року третя особа вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Суд прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, щодо задоволення позовних вимог поклавшись на розсуд суду.

Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтв про народження, (а.с. 14) записаний ОСОБА_2.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: висновком «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав» (а.с.17), розрахунками заборгованості щодо сплати аліментів, батько у вихованні дитини участі не приймає.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, особу відповідача та його ставлення до дитини, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного і Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 164, 180, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна державна адміністрація служба у справах дітей про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН:НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.М. Шабанов