Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С. О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за касаційними скаргами Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року і за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр» (далі - ЛКП «Цитадель-Центр») звернулося з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначало, що є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 і є споживачами послуг, які надає ЛКП «Цитадель-Центр».

Оскільки відповідачі належним чином не виконують покладені на них обов'язки щодо оплати вартості наданих їм житлово-комунальних послуг, за період з липня 2010 року по листопад 2014 року утворилась заборгованість у сумі 6 221 грн68 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року позов ЛКП «Цитадель-Центр» задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ЛКП «Цитадель-Центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 6 221 грн68 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково і стягнено з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ЛКП «Цитадель-Центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 27 листопада 2011 року до 25 листопада 2014 року у сумі 2 848 грн20 коп.

Стягнено з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ЛКП «Цитадель-Центр» судові витрати по 30 грн17 коп.

У іншій частині заявлених вимог відмовлено з підстав спливу позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року виправлено арифметичні помилки та описки у рішенні апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року, серед яких виправлено у резолютивній частині абзаци 5 та 6 і зазначено, що з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ЛКП «Цитадель-Центр» стягнено солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 27 листопада 2011 року до 25 листопада 2014 року у сумі 1 958 грн72 коп., а судових витрат стягнено по 20 грн75 коп.

У касаційних скаргах ЛКП «Цитадель-Центр», посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_4 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачами обов'язку щодо оплати вартості наданих їм житлово-комунальних послуг у період з липня 2010 року по листопад 2014 року, утворилась заборгованість у розмірі 6 221 грн68 коп, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, врахувавши заяву відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості, яка виникла до 27 листопада 2011 року.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що ЛКП «Цитадель-Центр» надає споживачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, у якій також зареєстрована та проживає ОСОБА_6

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачами обов'язків щодо оплати наданих ЛКП «Цитадель-Центр» послуг за період з липня 2010 року по листопад 2014 року, утворилась заборгованість у розмірі 6 221 грн68 коп.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, п'ятою ст. 261 ЦК Українивстановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК Україниобчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253‑255 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги вбачається, що відповідачі періодично здійснювали оплату вартості наданих їм житлово-комунальних послуг у розмірі, що перевищував вартість послуг за місяць.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, апеляційний суд належним чином не дослідив зазначений доказ та не перевірив, чи не переривався у такому випадку строк позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, погодившись з висновком суду про наявність у відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, належним чином не перевірив подані сторонами докази, відповідної правової оцінки з цього приводу не зробив і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у позові в частині стягнення заборгованості, що виникла до 27 листопада 2011 року, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якого просили відповідачі.

Крім того, судом апеляційної інстанції не з'ясована природа боргу, що вказана ним станом на 1 липня 2010 року, та не зазначено правових підстав для солідарного стягнення заборгованості.

Оскільки апеляційним судом не встановлені фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, і допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК Українипідлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так як суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення апеляційного суду, скасуванню підлягає і ухвала цього суду від 11 червня 2015 року, якою виправлені описки та арифметичні помилки у скасованому рішенні.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційні скарги Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» та касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О.Кузнєцов
СуддіЄ.П.Євграфова Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова