№ 637/1143/17
№ 2-о/637/43/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Островської Н.І.,

за участю секретаря - Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Шевченківського районного суду Харківської області в с.м.т. Шевченкове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті фізичної особи у певний час ,-

встановив:

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті фізичної особи у певний час.

В обгрунтування вимог зазначила, що проживає у АДРЕСА_1. До одруження мала прізвище «Світлична». Вказує, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.12.1952 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року її мати померла, про що зроблено актовий запис про смерть № 915 від 12.09.2017 року та підтверджується повторним свідоцтвом про смерть № НОМЕР_3 серії ДНР від 17.10.2017 року, виданим Шахтарським міськрайонним відділом актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Зазначає, що її мати ОСОБА_3 померла у м. Шахтарську Донецької області, яке входить до території проведення антитерористичної операції згідно Переріку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України 02.12.2015 року. Усвідомлюючи, що в деяких районах Донецької та Луганської областей, непідконтрольних Україні, органи юстиції, в тому числі відділи реєстрації актів цивільного стану, не працюють, вона звернулася за місцем свого проживання для реєстрації смерті матері за своїм тимчасовим місцем проживання до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Зазначає, що отримала офіційну відмову від вищезазначеного органу у проведенні державної реєстрації смерті матері в зв'язку з тим, що нею для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, свідоцтво про смерть скріплено печаткою державної реєстраційної установи із зазначенням, що вона (установа) підпорядкована та знаходиться в так званій Донецькій Народній Республіці. Вказує, що вона не має можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть своєї матері, яке б відповідало за формою вимогам українського законодавства та таке, що видане особою, уповноваженою законодавством на його видачу, оскільки як відомо, деякі території Донецької області, зокрема м. Шахтарськ, на даний час непідконтрольна владі України. На цій території діють органи так званої Донецької Народної Республіки. Таким чином, вона не має можливості зареєструвати смерть свої матері ОСОБА_3 у відповідних органах влади на території України та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка, оскільки при смерті матері на території м. Шахтарська Донецької Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть, яке не відповідає вимогам вищезазначених Правил, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Встановлення факту смерті матері ОСОБА_3 необхідно заявнику для прийняття та оформлення спадщини, що залишилася після її смерті. В зв'язку з вищезазначеними обставинами, заявник просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Шахтарськ Донецької області України.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, заявлену вимогу підтримує та наполягає на задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, з'ясувавши позиції заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 від 01.12.1952 року, виданому Кіровським сільзагсом Ростовської області РСФСР, на російській мові «ОСОБА_9», народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьками зазначені «ОСОБА_7» та «ОСОБА_8» (а.с. 7).

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_4 від 01.06.2010 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Таганрог Ростовської області Російської Федерації, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Згідно свідоцтву про одруження серії VІІ-УР від 15.05.1971 року, виданому міським ЗАГСОМ м. Шахтарська Донецької області, на російській мові «ОСОБА_11» та «ОСОБА_9» одружилися 15.05.1971 року, прізвище дружини після укладення шлюбу зазначено «ОСОБА_10» (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 26.08.1998 року, про що зроблено актовий запис № 79 (а.с. 9).

23.04.2016 року заявник взята на облік як внутрішньо переміщена особа та отримала довідку № НОМЕР_1 від 19.08.2016 року управління праці та соціального захисту населення Шевченківської райдержадміністрації Харківської області за фактичним місцем проживання по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії ДНР № НОМЕР_3 від 17.10.2017 року, виданого Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстрації Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, на російські мові «ОСОБА_8», ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Шахтарськ Донецької Народної Республіки у віці 90 років, про що зроблено актовий запис за № 915 (а.с. 11).

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року зпа № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Заявник звернулась до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть на ім'я померлої матері ОСОБА_3, однак їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником пред'явлено документи, які були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Положеннями ст. 257-1 ЦПК України перебдачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно частині 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту частин 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 7 глави 5 розділу Ш Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту від 18 жовтня 2000 року номер 52/5 державна реєстрація смерті поводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть, видане Донецькою Народною Республікою на ім'я ОСОБА_3 є недійсним і не створює правових наслідків.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті фізичної особи в певний час, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть її матері, виданому державним органом України, отримати допомогу на поховання та отримати можливість прийняти та оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 213-215, 257-1 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», наказом МОЗ України від 8 серпня 2006 року № 545. п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року за № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», суд,-

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Шахтарськ Донецької області України ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Н.І.Островська