УхвалА

іменем україни

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратуриі суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 травня 2003 року відносно неї порушено кримінальну справу за фактом того, що 25 травня 2003 року виявлено труп її знайомої - ОСОБА_5, з якої вони на передодні бачились, та виявлено крадіжку речей вбитої. 31 травня 2003 року її було затримано за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 13 червня 2003 року їй було обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який 4 квітня 2006 року було змінено на підписку про невиїзд.

6 серпня 2003 року старшим слідчим прокуратури Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області її притягнуто, в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

22 березня 2011 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області її визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України. 24 травня 2011 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2011 року щодо неї скасовано та повернуто справу на додаткове розслідування прокурору. 19 листопада 2012 року кримінальна справа щодо неї з обвинувальним висновком за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України повторно направлено до суду. 8 квітня 2015 року постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальну справу у частині її обвинувачення за ст. 115 КК України направлено на додаткове розслідування прокурору. 16 липня 2015 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 квітня 2015 року щодо неї за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, справу повернуто на додаткове розслідування прокурору. 4 серпня 2015 року відомості про дану кримінальну справу внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та від 11 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 26 березня 2016 року прокурором Криворізької місцевої прокуратури Дніпропетровської області винесено постанову про об'єднання в одне провадження вищевказаних матеріалів кримінальних проваджень. Під час останнього досудового розслідування підозра відносно неї не складалась, запобіжний захід не обирався, проте досудове слідство не завершено.

Зазначала про те, що за 13 років вона тричі була засуджена, і тричі вироки судів були скасовані справу повернуто на додаткове розслідування. Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2005 року її було звільнено зі слідчого ізолятору. У кінці 2015 року вона звернулась до прокурора та згідно з його відповіддю у вказаному кримінальному провадженні щодо неї запобіжний захід не обирався, триває слідство.

Внаслідок незаконних слідчих дій та оперативно-розшукових заходів їй завдана моральна шкода, яка полягає у незаконному затриманні, перебуванні у слідчому ізоляторі, що порушило її нормальні життєві зв'язки, відносини з оточуючими та вимагало додаткових зусиль для організації свого звичайного життя.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просила суд відповідно до ст. ст. 1, 2, 17 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь 1 млн. 500 тис. грн грошового відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди, правильно застосувавши положення ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що відсутні підстави, які надають позивачці право на відшкодування шкоди, передбаченої ст. 1176 ЦК України, оскільки таке право у громадянина, який був незаконно засуджений судом, виникає лише у випадку його повної реабілітації.

Суди дійшли вірного висновку про те, що повної реабілітації позивачки не відбулось, тобто відсутні виправдувальний вирок суду, закриття кримінального провадження за відсутністю події злочину, відсутність у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Крім того, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості по кримінальній справі щодо ОСОБА_4 від 4 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та від 11 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Отже, досудове розслідування кримінального провадження не завершено, що унеможливлює застосування наведених вище норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик