233 № 233/2104/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

представника позивача -,

відповідача ОСОБА_1,

третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа ОСОБА_1 В*ячеслав Миколайович -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому з урахуванням поданих уточнень зазначив, що 19 травня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою по справі було укладено кредитний договір № 20В/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 40000 доларів США на строк до 19 травня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік. 25 червня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1 про внесення змін до кредитного договору № 20В//2008 від 19 травня 2008 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 332062 гривні 43 копійки зі строком повернення в повному обсязі 19 травня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом процентів в розмірі 11% річних. 19 травня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до п.1.3 якого у забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № 20В/2008 від 19 травня 2008 року, відповідач передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Сонячний мікрорайон, 32/41. З 18 вересня 2014 року відповідач припинила виконувати зобов*язання з повернення кредитних коштів. 10 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов*язань за фінансовими кредитами № 100715 нв, відповідно до якого позивач набув право кредитора за кредитним договором від 19 травня 2008 року № 20В/2008. 10 липня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 100715ін, відповідно до якого позивач набув права іпотекодержателя відносно предмета іпотеки квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41. У зв*язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 зобов*язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 329681 гривня 61 копійка, заборгованості по процентам в розмірі 32320 гривень 90 копійок, а також індексу інфляції та 3% річних, які станом на 19 січня 2017 року становлять 308083 гривні 05 копійок, а всього 670085 гривень 56 копійок. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 20В/2002 від 19 травня 2008 року в розмірі 670085 гривень 56 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 329681 гривня 61 копійка, заборгованості за процентами в розмірі 32320 гривень 90 копійок з урахуванням індексу інфляції та 3% річних станом на 308083 гривень 05 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки належну ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 2008 року двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: Донецька область, м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41 загальною площею 49,95 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м, шляхом надання ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві за ціною 296301 гривня 00 копійок; судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову. Визнала, що заборгованість за кредитним договором № 20В/2008 від 19 травня 2008 року становить 329681 гривня 61 копійка, яка виникла у зв*язку зі скрутним матеріальним становищем, проведенням антитерористичної операції в м.Макіїївка, де розташована належна їй квартира, яка є предметом іпотеки. Вважала, що відсутні підстави стверджувати, що право вимоги за договором іпотеки № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», оскільки позивачем не підтверджено сплату на користь ПАТ «ВТБ Банк» ціни договору про відступлення права вимоги. В порушення вимог п.5.2.10 позивач по справі не направляв на її адресу письмове повідомлення про дострокове повернення кредиту, отже не має права здійснювати заходи з примусового стягнення заборгованості. Вважає, що кредитним договором передбачено строк повернення кредитних коштів до 19 травня 2028 року і правових підстав для зміни строків виконання зобов*язань немає. Єдиною справедливою вартістю квартири, яка є предметом іпотеки вважає 227780 гривень, оскільки саме ця ціна була узгоджена сторонами під час укладення договору. Крім того, позивач не має права здійснювати заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка розташована в м.Макіївка, зважаючи на положення ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідач вважає несправедливим нарахування позивачем по справі інфляції та 3% річних в умовах проведення антитерористичної операції.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

З*ясуваши позицію позивача та третьої особи ОСОБА_2, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 19 травня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 20В/2008, відповідно до п.1.1 якого банк зобов*язався надати позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40000 доларів США в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а позичальник зобов*язалась прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду та інші платежі, встановлені договором (а.с.7-9).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 4.1 зазначеного кредитного договору позичальник зобов*язалась повернути кредит в розмірі 40000 доларів США в повному обсязі до 19 травня 2028 року та сплатити проценти за користування ним в розмірі 12% річних.

19 травня 2008 року ОСОБА_1 отримала від ПАТ «ВТБ Банк» кредитні кошти за кредитним договором від 19 травня 2008 року № 20В/2008 у розмірі 40000 доларів США, що в еквіваленті становило 202000 гривень 00 копійок, що підтверджується заявою на видачу готівки від 19 травня 2008 року № TR.11581.1 (а.с.6).

25 червня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1 про внесення змін до договору № 20В/2008 від 19 травня 2008 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди про внесення змін до кредитного договору.

За умовами договору про внесення змін № 1 сторони дійшли згоди про те що ПАТ «ВТБ Банк» надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 332062 гривні 43 копійки на строк до 19 травня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11% річних для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41.

Відповідно до п.5.2.1 договору про внесення змін № 1 до кредитного договору № 20В/2008 передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди, у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема: у випадку невиконання (неналежного) виконання зобов*язань за даним договором; невиконання (неналежне виконання) зобов*язань щодо : сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць.

Пунктом 5.2.2 договору про внесення змін № 1 до кредитного договору № 20В/2008 передбачено право банку вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 60 календарних днів, з дати отримання позичальником відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки передбачені умовами цього договору.

Пунктом 3.7 договору про внесення змін № 1 від 25 червня 2014 року передбачено, що виконання позичальником зобов*язань за кредитним договором забезпечується іпотекою нерухомого майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41 (а.с.10-20).

19 травня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 20Вз/2008, відповідно до якого остання з метою забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № 20В/2008 з повернення кредитних коштів в розмірі 40000 доларів США зі згоди чоловіка ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру загальною площею 49,95 кв.м., житловою площею 29,3кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41 (а.с.21-23).

Пунктом 4.2 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року передбачено, що у разі невиконання зобов*язань за кредитним договором та/або цим договором, іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов*язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.6.2 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись іпотекодержателем шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Ціна продажу предмету іпотеки встановлюється у розмірі, встановленому в п.1.4 цього договору або за рішенням іпотекодержателя на підставі оцінки майна (а.с.21-23).

25 червня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки від 19 травня 2008 року, відповідно до п.1.1 якого іпотекою за цим договором забезпечується виконання позичальником зобов*язань перед іпотекодержателем, що виникають з кредитного договору № 20В/2008 від 19 травня 2008 року, а також договорів про внесення змін (доповнень) до нього, додатків до нього, що є невід*ємними його частинами, якщо такі будуть укладені між сторонами в подальшому, в тому числі щодо строку виконання зобов*язань, суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, а також інших обов*язкових платежів щодо вчасного та в повному обсязі повернення кредиту сумі 332062 гривні 43 копійки на умовах, визначених кредитним договором, з граничним терміном повернення 19 травня 2028 року (а.с.24).

19 травня 2017 року запис про іпотеку двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (а.с.21-23).

10 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки № 100715ін, відповідно до п.1.1 якого до позивача по справі перейшло право вимоги від боржників сплати грошових коштів в розмірі заборгованості за кредитними договорами та у випадку невиконання умов кредитних договорів право звернення стягнення на предмет іпотеки, перелік яких наведено у додатку № 1 до договору, в тому числі, і за кредитним договором № 20в/2008 від 19 травня 2008 року (заборгованість за кредитом по якому становить 329681 гривня 61 копійка, заборгованість по процентам 32320 гривень 90 копійок), договором іпотеки № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року (а.с.26-27,28-32).

Згідно платіжного доручення від 10 липня 2015 року № НОМЕР_1 «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» сплатило на користь ПАТ «ВТБ Банк» за договором про відступлення права вимоги грошових зобов*язань за фінансовими кредитами № 100715нв від 10 липня 2015 року 44846 гривень 00 копійок (а.с.79,102).

У зв*язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов*язань за кредитним договором №20В/2008 від 19 травня 2008 року згідно розрахунку позивача станом на 19 січня 2017 року виникла заборгованість у загальному розмірі 670 гривень 85 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 329681 гривня 61 копійка, заборгованості по процентам в розмірі 32320 гривень 90 копійки, індексу інфляції в розмірі 282673 гривні 05 копійок та 3% річних, обчислених відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 25410 гривень 00 копійок.

Відповідно до п.4.2 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року у разі невиконання іпотекодавцем/позичальником зобов*язань за кредитним договором та/або цим договором, іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов*язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.1.4 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року сторони оцінили предмет іпотеки в 227780 гривень 00 копійок, що на курсом НБУ на день підписання договору становило 45104доларів США 95 центів (а.с.21-23).

Позивачем по справі надано копію звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «Бюро оцінок» (а.с.80-81, 100-101), відповідно до якого ринкова вартість двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Донецька область м.Макіївка, мікрорайон Сонячний, 32/41 станом на 18 вересня 2017 року становить 296301 гривня, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 11299 доларів США.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного креди-тора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк встановлений договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В роз*ясненнях які викладено у постанові Верховного Суду України від 02.11.2016р. по справі №6-1907 цс16 зазначено, що оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обовязково врахувати вимоги ст. 39 Закону України «Про іпотеку», тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із частиною шостою ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи з змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону .

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 лис-топада 2015 року у справі №6-1120цс15.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.

Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 56 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440 передбачено вимоги до звіту про оцінку майна. Звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна ; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Надана позивачем копія звіту про оцінку майна (а.с.80-81,100-101), відповідно до якого належна відповідачці ОСОБА_1 квартира оцінена станом на 18 вересня 2017 року у 296310 гривня, не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу, оскільки цей звіт за своїм змістом не відповідає вимогам, встановленим ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Враховуючи позицію, викладену у постанові Верховного суду України від 02 листопада 2016 року по справі № 6-1907 цс16, суд вважає задовольнити частково позов і встановити початкову ціну іпотечного майна в розмірі 227780 гривень 00 копійок, оскільки саме така ціна узгоджена сторонами в п. 1.4 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року.

Враховуючи, що позичальником ОСОБА_1 порушені умови кредитного договору № 20В/2008 від 19 травня 2008 року в частині своєчасного погашення заборгованості, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року належну відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 травня 2008 року двокімнатну квартиру загальною площею 49,95 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Сонячний мікрорайон, 32/41 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 20В/2008 від 19 травня 2008 року, загальний розмір якої станом на 19 січня 2017 року становить 670085 (шістсот сімдесят тисяч вісімдесят п*ять) гривень 56 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 329681 гривні 61 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 32320 гривень 90 копійок з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 308083 гривні 05 копійок шляхом продажу вказаної квартири ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» будь- якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною п.1.4 іпотечного договору від 19 травня 2008 року № 20 Вз/2008 в розмірі 227780 гривень 00 копійок.

Квартира, на яку звертається стягнення, розташована в м.Макіївка Донецької області, на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївку Донецької області.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам та перебуває в іпотеці, зупиняється, у тому числі дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки) Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки зупинено на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Доводи відповідачки щодо безпідставності нарахування позивачем інфляції та 3% річних є неспроможними, оскільки таке право позивача прямо передбачене ст.625 ЦК України.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно того, що договором передбачено строк повернення кредитних коштів до 19 травня 2028 року, отже відсутні підстави для зміни строків виконання зобов*язання та відсутність з огляду на це у позивача права порушувати питання про звненення стягнення на предмет іпотеки, суд зауважує, що пунктом 4.2 іпотечного договору № 20Вз/2008 від 19 травня 2008 року передбачено право іпотеко держателя достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов*язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов*язання за кредитним договором та/або за іпотечним договором.

Доводи ОСОБА_1 про недоведеність сплати позивачем по справі на користь ПАТ «ВТБ Банк» ціни договору про відступлення права вимоги спростовуються дослідженим судом платіжним дорученням № 2254 від 10липня 2015 року (а.с.102).

Оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти до м.Макіївка (а.с.48) та з урахуванням умов кредитного та іпотечного договорів, досліджених судом, відсутність у позивача можливості направити відповідачу письмове повідомлення не є підставою для відмови в задоволенні позову (а.с.48).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача витрати, пов*язані зі сплатою судового збору (а.с.1) в розмірі 10051 грн 28коп.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 546, 547, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України, ст. 33, 38, 39 Закону України „Про іпотеку, ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 19 травня 2008 року № 20Вз/2008 належну ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 травня 2008 року двокімнатну квартиру загальною площею 49,95 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Сонячний мікрорайон, 32/41 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 20В/2008 від 19 травня 2008 року, загальний розмір якої станом на 19 січня 2017 року становить 670085 (шістсот сімдесят тисяч вісімдесят п*ять) гривень 56 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 329681 гривні 61 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 32320 гривень 90 копійок з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 308083 гривні 05 копійок шляхом продажу вказаної квартири ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» будь- якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною п.1.4 іпотечного договору від 19 травня 2008 року № 20 Вз/2008 в розмірі 227780 гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 10051 (десять тисяч п*ятдесят одна) гривня 28 копійок.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки належну на праві власності ОСОБА_1 двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Сонячний мікрорайон, 32/41, не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 08 листопада 2017 року, повний текст рішення виготовлений 13 листопада 2017 року.

Суддя