АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група Ю.Бі.Ай», третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/20267/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4962/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 січня 2016 року приблизно 20 год. на 3 км автодороги «Рожни - в. Димерка- Гоголів» ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» державний транзитний номер НОМЕР_4 (первинний НОМЕР_3) в напрямку автодороги «Київ - Чернігів», порушив правила дорожнього руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху де вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2016 року винною особою у ДТП визнано ОСОБА_5

У зв'язку із тим, що винна особа повідомила про наявність полісу цивільно-правової відповідальності, виданого ПрАТ «СК Ю.Бі.Ай.», позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про подію і було погоджено дату огляду пошкодженого автомобіля. 12 січня 2016 року такий огляд відбувся та ОСОБА_4 надав страховій компанії необхідні для проведення виплати страхового відшкодування документи та просив перерахувати відшкодування на рахунок СТО, яке повинно проводити ремонтні роботи. Розмір ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Hundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_5 становить 100 540,00 грн. відповідно до рахунку-фактури від 12 лютого 2016 року та акту виконаних робіт. Проте, відповідач не страхова виплата так і не була проведена. Ліміт страхової виплати за договором страхування становить 49 500,00 грн., франшиза - 500,00 грн. Пошкодження автомобіля стало причиною сильних переживань позивача , внаслідок перенесеного стресу у ОСОБА_4. з'явилося почуття тривоги, виникла недовіра до будь - яких водіїв, а тому він вважає, що розмір завданою компанією та ОСОБА_5 моральної шкоди становить по 2 000,00 грн. Зважаючи на викладене представник позивача просив суд стягнути на користь ОСОБА_4 з СК «Ю.Бі.Ай.» страхове відшкодування у розмірі 49 500,00 грн., з ОСОБА_5 51 040,00 (різниця між страховою виплатою та фактичними витратами, які не покриваються страховою компанією) та по 2 000,00 грн. моральної шкоди з кожного з відповідачів.

В подальшому представник позивача змінив вимоги та остаточно просив суд стягнути зі страхової компанії на користь ОСОБА_4 100 540,00 грн. у зв'язку із тим, що ліміт відповідальності за договором добровільного страхування №301/0181/15КРСД від 28 грудня 2015 року становить 150 000,00 грн., моральні збитки у сумі 4 000,00 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.Ай» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.Ай» на користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з СГ «Ю.БІ.АЙ» на користь ОСОБА_4 50000 грн. страхового відшкодування відповідно до поліса № АЄ 6061885, від 29 грудня 2015 року та 50540 грн. страхового відшкодування відповідно до договору № 301/0181/15 КРСД від 28 грудня 2015 року, а всього 100540 грн. страхового відшкодування а також 4000 грн. моральних збитків, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема вказує на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача про наявність у третьої особи на момент ДТП, договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, який був укладений між ОСОБА_5 та ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4., апеляційну скаргу підтримав із викладених в ній підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ», перейменованого з 04 квітня 2017 року на ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції правильно виходив з того, що 06 січня 2016 року приблизно о 19 годині 50 хв., на 3 км. автодороги «Рожни - В.Димерка - Гоголів» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Volkswagen Transporter» державний транзитний номер НОМЕР_4 (первинний НОМЕР_3) під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2016 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3. 26», п. 12.1 водія ОСОБА_5 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_8 а саме, водія «Volkswagen Transporter» державний транзитний номер НОМЕР_4 (первинний НОМЕР_3), була забезпечена АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ»., згідно поліса АЕ№061885, строк дії договору страхування - з 29 грудня 2015 року до 28 грудня 2016 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

За рахунком - фактурою № СЧ 0000160 від 12.02.2016 р. та Акту виконаних робіт від 17 травня 2016 року № ЗА-0000196 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_6 становить 100 540,00 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивачем 09 лютого 2016 року до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» була подана заява про виплату страхового відшкодування згідно поліса АЕ/6061885 від 29 грудня 2015 року та надані необхідні документи. Проте виплата страхового відшкодування проведена не була.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин . що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Сума в частині, що перевищує ліміт відповідальності зі страхової компанії не може бути стягнута, зважаючи на положення ст. 1194 ЦК України за якими особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, який відповідає фактичним обставинам справи та грнутується вимогах Закону.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимоги щодо стягнення моральної шкоди виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у. зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Представник позивача просив суд стягнути зі страхової компанії моральну шкоду з тих підстав, що за наслідками ДТП у ОСОБА_4 з'явилось відчуття тривоги, виникла недовіра до водіїв і ці ознаки дуже ускладнились тим, що відповідач не виплатив страхове відшкодування.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Оскільки, між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються, зокрема, Законом України «Про страхування» та Главою 67 Розділу III Книги п'ятої Зобов'язальне право ЦК України, нормами яких стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено, а тому підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який ґрунтується на вимогах Закону.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи позивача про наявність у третьої особи ОСОБА_5 на момент ДТП договору добровільного страхування цивільної відповідальності наземного транспорту № 301/0181/15 КРСД від 28 грудня 2015 року відповідно до якого, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, і пов'язані з настанням цивільної відповідальності Страхувальника, щодо відшкодування заподіяним забезпеченим транспортним засобом, зазначеним у розділі 3 цього договору, шкоди життю, здоров'ю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП. Тобто у даному випадку мова йде про відшкодування потерпілій особі саме вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, та усіх інших збитків, пов'язаних з ДТП, то колегія суддів в цій частині вважає зазначити про таке.

Договір № 301/0181/15 КРСД від 28 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_9 та СК «Ю.БІ.АЙ» на якій посилається апелянт, як на підтвердження доводів апеляційної скарги, на час розгляду справи судом першої інстанції в матеріалах справи був відсутній і до уточненої позовної заяви (а.с.61,62), представником позивача не надавався.

В той же час, матеріали справи містять договір добровільного страхування наземного транспорту № 202/0180/15 КРСД від 28 грудня 2015 року (а.с.64), укладеного між ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_5, предметом якого є - майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України і пов'язанні з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, що страхується за цим договором, та/або відшкодування витрат, що пов'язані зі збитками при експлуатації транспортного засобу. Тобто, у даному випадку, йде мова про відшкодування збитків Страхувальнику, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються колегією суддів, як безпідставні

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підстав довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: