АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування майнової шкоди, причиненої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути вартість матеріального збитку, завданого в ДТП автомобілю «Фольксваген транспортер», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

В подальшому представник позивача ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та змінив неналежного позивача ОСОБА_4 на ОСОБА_3

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 лютого 2015 року в м. Києві по проспекту Бажана, 1 сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген транспортер», державний номер НОМЕР_1, що належить позивачу, та автомобіля «Рено», державний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Справа № 753/16648/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5357/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Належний позивачу автомобіль «Фольксваген транспортер», державний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП отримав пошкодження. Згідно зі звітом № 3507/4 від 12 лютого 2015 року, матеріальний збиток спричинений власнику пошкодженого автомобіля становить 43004,23 гривень. За складання звіту позивачем було сплачено 800 грн. На момент ДТП відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК Україна». Позивач звертався до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на момент подачі позову страхове відшкодування не виплачено. Крім того, позивачу стало відомо, що на сьогоднішній день страхова компанія ПрАТ «СК Україна» не перебуває за місцем своєї реєстрації та позбавлена членства в МТСБУ.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача, як з особи винної у спричиненні ДТП, майнову шкоду в розмірі 43004,23 грн. та витрати на оцінку збитку в розмірі 800 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

43004,23 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною

пригодою, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн., а всього

стягнути 43804,23 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

551,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, то за завдану ним в результаті ДТП шкоду повинен відповідати страховик - ПАТ «СК «Україна». Розмір школи, заподіяної позивачу відповідачем не перевищує розміру страхового відшкодування, а тому позовні вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними. Крім того, звіт про визначення вартості матеріального збитку. Наданий позивачем на підтвердження розміру завданої автомобілю шкоди є не належним доказом такої шкоди, оскільки був неправомірно проведений у відсутність відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_3, представник третьої особи ПрАТ «СК «Україна» не з»явилися. про день та час розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили. у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 9 лютого 2015 року о 22 год.10 хв. у м.Києві по проспекту Бажнана сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_4, що належить позивачу та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням відповідача ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 2 березня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортьної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Україна», що підтверджується Полісом обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3938029.

Відповідно до звіту № 3507/4 від 12 лютого 2015 року з оцінки матеріального збитку, матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Фольксваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 9 лютого 2015 року, становить 43004 грн.23 коп.

Згідно квитанції від 13 лютого 2015 року за складання вказаного звіту позивачем сплачено 800 грн.

Крім того, судом установлено, що страхове відшкодування ПрАТ «СК Україна» позивачу не виплатило. Листом від 21 липня 2015 року № 3/1-04/20699 МТСБУ повідомило представника позивача, що на даний час членство ПрАТ «СК Україна» в МТСБУ припинено, відомостей щодо визнання банкрутом даної компанії або її ліквідації не має.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для покладення обов»язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу як власнику автомобіля, пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді, на відповідача як особу, винну в заподіянні шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції грунтується на встановлених судом обставинах і відповідає вимогам матеріального закону.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов»язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов»язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов»язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов»язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов»язками страховика як сторони договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року).

Отже, доводи апеляційної скарги в тій частині, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована, а отже відповідальність за завдані збитки має нести страхова компанія, що, на думку апелянта, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог власника пошкодженого транспортного засобу, колегія суддів відхиляє, оскільки саме позивачу належить право вибору пред»явлення вимоги або до винної особи, або до страховика винної особи.

Виконання відповідачем перед своїм страховиком обов»язку щодо повідомлення про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог позивача до особи, з вини якої заподіяні збитки.

Крім тгого, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення доводи апеляційної скарги в тій частині, що наданий позивачем звіт з оцінки матеріального збитку є неналежним доказом, виходячи з наступного.

Встановлено, що 9 лютого 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_5 в м.Києві по проспекту Бажана, 1, при зміні напрямку руху та перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу, якій рухався в тій самій смузі на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_4, що належить позивачці ОСОБА_3

Сам факт дорожньо-транспортної пригоди, свою вину у заподіянні збитків позивачці через пошкодження автомобіля відповідачем ОСОБА_2 не заперечується.

10 лютого 2015 року, тобто після ДТП, автомобіль позивачки був оглянутий спеціалістом ТОВ «Експертно-асистуюча Компанія «Фаворит» і в протоколі огляду колісного транспортного засобу зазначені виявлені пошкодження. ( а.с.31). Крім того, в самому звіті зазначено про те, що оцінка проведена станом на 10 лютого 2015 року ( а.с.17-44).

Саме по собі зазначення у загальних положеннях звіту про те, що ТОВ «ЕАК Фаворит» 3 лютого 2015 року уклало договір про проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, з ОСОБА_3, а також в розділі «Вихідні дані» про те, що «визначення об»єму відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та матеріалів проводилися на підставі огляду КТЗ від 5 лютого 2015 року у присутності власника», тобто датами, що передували дорожньо-транспортній пригоді ( 9 лютого 2015 року), не дає підстав уважати, що належний позивачу автомобіль був пошкоджений до ДТП.

Крім того, саме по собі посилання представника відповідача на зазначену обставину, без доведення цих обставин документами або висновком експертизи, про призначення якої сторона відповідача не заявляла клопотання, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: