Справа №333/1986/17
Провадження № 2-п/333/56/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Комунарським районним судом м. Запоріжжя 21.06.2017 р. ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість у сумі 44 242,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017 р. становить 1 202 991 грн. 80 коп. та судові витрати у сумі 18 044 грн. 88 грн.

02.08.2017 р. відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі, посилаючись на те, що вона не була повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки про виклик до суду нею не отримувались.

Далі відповідач вказала, що позовні вимоги за договором поруки від 29.01.2008 року взагалі неправомірні, оскільки вказаний договір поруки вона не підписувала, на копії, наданій Позивачем до суду, підписи виконані не нею, а іншою особою. Крім того, зобов'язання за кредитним договором були припинені Відповідачем 1 з червня 2014 року, тобто вимоги до поручителя Позивач мав пред'явити в строк до грудня 2014 року, після чого порука вважається припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази надання кредитних коштів у вказаному кредитному договорі розмірі, офіційний курс долара США до гривні не відповідає зазначеним в позовній заяві та розрахунках заборгованості позивача, а також зазначає, що пеню необхідно стягнути в межах річного строку позовної давності.

Просив суд скасувати вищезазначене заочне рішення по справі та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд заочного рішення з підстав, викладених в останній, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти скасування рішення, посилаючись на те, що останнє уквалено згідно вимог діючого законодавства.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Дослідивши заяву відповідача, заочне рішення, ухвалене судом по даній справі, суд приходить до висновку, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а обставини, на які посилається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, суд вважає такими, які не є підставою для скасування заочного рішення згідно вимог ст. 232 ЦПК України.

На підстав викладеного, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи, у звязку з чим заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовити.

Розяснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. 296 ЦПК України.

Суддя А.І. Боровікова