АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1083/17 Справа № 202/5746/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Акта Банк» ОСОБА_4, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобовязання включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в порядку ЦПК України, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Акта Банк» ОСОБА_4, де третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження виплат за договором банківського вкладу та зобовязати останнього прийняти рішення про включення договору банківського вкладу №20-207621/Т від 07.08.2014 року до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року провадження у справі закрито у звязку з підвідомчістю даного спору господарським судам (а.с. 22-23).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення питання до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону №2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Провівши системний аналіз вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, поширюється юрисдикція господарських судів.

Місцевий суд правильно керувався положеннями ст. 360-7 ЦПК України, прийнявши до уваги висновок колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України, що був викладений у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що даний спір не підлягає розгляду в порядку ЦПК України, колегія дійшла висновку, що місцевим судом правильно застосовано п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді