АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/941/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Петріщева І.В.
Провадження № 22-ц/796/6876/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення депозитних вкладів, нарахованих відсотків та штрафних санкцій),-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення депозитних вкладів, нарахованих відсотків та штрафних санкцій).

Стягнуто з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_2 за Договором № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року: 18959,94 доларів США - суму вкладу; 167,23 доларів США - відсотки; 812,42 доларів США - відсотки за період з 18 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року; 1660,16 доларів США - відсотки за період з 19 вересня 2014 року по 09 жовтня 2016 року; 15804,81 доларів США - пені за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року; еквівалент 1084,61 доларів США, що складає 28026,32 грн., - 3% річних за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року.

Стягнуто з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в дохід держави судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 не надано належних доказів укладання договору банківського вкладу/ Pокрема, платіжне доручення не відповідає вимогам п. 10.1 Інструкції № 492, п. 2.9 глави IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами «розділу «Приймання готівки» Інструкції № 174, та знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку. ОСОБА_2 не надала доказів звернення подання заяви про розірвання договору банківського вкладу та повернення коштів. У суду були відсутні підстави для стягнення трьох процентів річних та пені за прострочення виплати коштів у зв'язку із встановленням НБУ обмежень щодо видачі банками коштів. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. 06 травня 2014 року Правлінням НБУ було прийнято постанову № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», з травня 2014 року окупаційна влада здійснила конфіскацію частини майнового комплексу банку, у зв'язку з чим ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» позбавлено можливості здійснювати свою діяльність на території Автономної Республіки Крим. Відповідно до ч. 6 ст. 5 зазначеного Закону відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації покладається на Російську Федерацію, як на державу, що здійснює окупацію. Відповідно до законів Російської Федерації зобов'язання за договорами депозитних вкладів, укладеними в структурних підрозділах ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в Криму, виконує Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників», за рахунок майна банку, яка знаходиться на території АРК. На думку апелянта ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не є належним відповідачем в даному спорі.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (банк) та ОСОБА_2 (клієнт) було укладено Договір № SAMAB8033 (Вклад «Стандарт»), відповідно до умов п. 1. якого клієнт передав, а банк прийняв грошові кошти у розмірі 18959,94 доларів США на строк 365 днів по 18 квітня 2014 року включно, для чого банк відкрив клієнту особистий рахунок № НОМЕР_1, при цьому, процентна ставка по вкладу складає 8,5% річних, мінімальний строк - 3 місяці (а.с. 42-43).

Відповідно до п. 2 договору нарахування відсотків по вкладу починається з першого робочого дня, слідуючого за днем зарахування грошових коштів до банку, та відбувається за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році за ставкою, вказаною в п. 1 з урахуванням п.п. 6, 7 даного договору

Відповідно до п. 5 договору у випадку, якщо до закінчення мінімального строку вкладу, вказаного у п. 1 договору клієнт не заявив банку про бажання витребувати вклад відповідним чином, вклад автоматично вважається продовженим ще на один мінімальний строк, вказаний в п. 1 даного договору. Мінімальний вклад продовжується не однократно на відповідних умовах, визначених у п. 5 договору.

При цьому, при продовженні строку вкладу розрахунок процентів за кожен новий строк вкладу відбувається за відсотковою ставкою, діючою у банку для депозитних вкладів даного найменування. Проценти за черговий строк вкладу нараховується на суму вклад; наступне продовження відбувається в порядку, визначеному у п. 6 договору.

Пунктом 7 договору визначено, що сторони мають право дострокового розірвати договір відповідно до чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дня до дати розірвання договору на відповідних умовах, визначених у п.5 та п.7.

Пунктом 10 договору визначено, що договір оформлюється в двох примірниках, другий зберігається у банку. При укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління та відтворення відтиску печатки банку технічними засобами.

07 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» із заявою про дострокове розірвання договору № 8АМАВ8033 від 18.04.2013 року та видачу її депозитного вкладу та нарахованих відсотків у повному обсязі після спливу 2 (двох) банківських днів (а.с. 48,134, т. 1).

На вимогу позивачки про видачу грошових коштів листом № 20.1.0.0.0./7-20141114/42 від 23 листопада 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» повідомило про припинення подальшої діяльності банку на території АРК та міста Севастополя, посилаючись на окупацію території АРК, де укладався договір банківського вкладу, залишивши вимогу без задоволення (а. с. 49-50,134 -136 т. 1).

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення депозитних вкладів, нарахованих відсотків та штрафних санкцій). Просила стягнути з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на її користь за Договором № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року: 18959,94 доларів США - суму вкладу; 167,23 доларів США - відсотки; 812,42 доларів США - відсотки за період з 18 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року; 1660,16 доларів США - відсотки за період з 19 вересня 2014 року по 09 жовтня 2016 року; 15804,81 доларів США - пені за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року; еквівалент 1084,61 доларів США, що складає 28026,32 грн., - 3% річних за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь позивачки суми вкладу та процентів за договором № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до умов договору № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на вимогу позивачки не повернуло кошти, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь позивача суми вкладу та процентів.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що відокремлені підрозділи ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на території Авторомної Республіки Крим та міста Севастополя не мали правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя, виконання зобов'язань за укладеними в Криму договорами депозитного вкладу, окупаційною владою покладено на Автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь.

Стороною укладеного договору банківського вкладу є саме ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів банку не може бути підставою для його звільнення від виконання зобов'язань, визначених вказаними договорами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За змістом ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України, актами цивільного законодавства є ЦК України та інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що позивачкою не було надано належних та допустимих доказів підтвердження укладення договору банківського вкладу та звернення із заявою про розірвання договору та повернення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції було досліджено оригінал договору та платіжного доручення від 18 квітня 2013 року про внесення ОСОБА_2 коштів на рахунок у банку. Платіжне доручення має відмітку про його проведення та підпис уповноваженої особи. ОСОБА_2 зверталася до банку із вимогою про повернення коштів через свого представника. При цьому, ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» прийняло таку вимогу та надало на неї відповідь.

Заперечуючи проти позову, ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не було надано доказів на підтвердження того, що з ОСОБА_2 будь-які договори не укладалися,ОСОБА_2 коштів на рахунки в банку не вносила. У своєму листі від 23 листопада 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не посилалося на відсутність договірних відносин з позивачкою, а лише зазначило про припинення діяльності відповідних відокремлених підрозділів у зв'язку з окупацією території Автономної Республіки Крим.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення пені за період прострочення виконання зобов'язань з повернення коштів. При вирішенні позовних вимог в цій частині судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ст. 303 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Право на стягнення неустойки виникає у кредитора в тому випадку, якщо неустойка передбачена договором або Законом.

ОСОБА_2 просила стягнути з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, проте, не визначила правову підставу для стягнення пені у відповідному розмірі.

Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено пеню за прострочення повернення суми вкладу та процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Така пеня передбачена Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Проте, даний закон не підлягає застосуванню до спірних відносин, оскільки його положення застосовуються лише до відносин між суб'єктами господарської діяльності.

Таким чином, у суд першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь позивачки пені в сумі 15804,81 доларів США.

Відповідно, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 Всього з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь позивачки підлягає стягненню за договором № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року 18959,94 доларів США - суми вкладу, 167,23 доларів США - відсотків; 812,42 доларів США - відсотків за період з 18 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року; 1660,16 доларів США - відсотків за період з 19 вересня 2014 року по 09 жовтня 2016 року; 28026,32 грн., - трьох процентів річних за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», задовольнити частково.

Скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року та ухвалити нове рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення депозитних вкладів, нарахованих відсотків та штрафних санкцій) задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором № SAMAB8033 від 18 квітня 2013 року, яка складається з: 18959,94 доларів США - суми вкладу, 167,23 доларів США - відсотків; 812,42 доларів США - відсотків за період з 18 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року; 1660,16 доларів США - відсотків за період з 19 вересня 2014 року по 09 жовтня 2016 року; 28026,32 грн., - трьох процентів річних за період з 14 листопада 2014 року по 09 жовтня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді