Справа № 446/933/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

секретаря Михайлишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Камянка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області, в якому просили визнати право власності на житловий будинок в поряду спадкування який знаходиться в с. Забужжя по вул. Січових Стрільців № 7, та належав в частках по 1/4 померлим ОСОБА_5 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори зареєстрованих за реєстром № 1787/67 та записаного в реєстрову книгу за № 33 від 10.11.1967 року

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що Внаслідок смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, залишилось зазначене вище спадкове майно.

Окрім цього зазначають, що згідно із довідки, виданої комунальним підприємством Львівської обласної ради Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», виданої 17.03. 2017 року № 1169, власниками житлового будинку № 7, розташованого по вул. Січових Стрільців в с. Забужжя, були ОСОБА_8 - ? частина, ОСОБА_5 ? частина та ОСОБА_6 ?.

Сторони в судове засідання не зявилися, подавши заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, якщо особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову Відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Судом встановлено, що при житті, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 на належні їм частки в житловому будинку заповіту при житті не складали, відтак спадкування майна померлих ОСОБА_5, та ОСОБА_6 відбувається відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1268, ч.1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Згідно із ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими.

Згідно із ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом, помер і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія.

ОСОБА_9, яка являється матірю, ОСОБА_1, не встигла прийняти належні відповідно до закону частки після смерті ОСОБА_6, то відповідно право на спадщину за законом переходить в порядку спадкової трансмісії, позивачам.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

Судом встановлено, що відповідно до заяв про відмову від частки в спадковому майні, посвідчених 27. 03.2017 року, 31.03.2017 року та 19.07.2017 року , позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_11.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Таким чином, я Позивач, ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5, та ОСОБА_9 , та має право на ? будинковолодіння № 7 по вулиці С. Стрільців, в с. Забжжя, Камянка-Бузького району Львівської області,

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 347 ЦК України передбачає що фізична особа, як субєкт цивільних відносин, може відмовитися від свого майна. Мотиви відмови від права власності не мають юридичного значення власник може відмовитися від речі внаслідок старіння, фізичного чи морального зносу, з інших міркувань.

Момент припинення права власності на майно, визначений правилом ч.2 ст. 347 ЦК України припинення права власності на майно, право на яке не підлягає державній реєстрації, визначається моментом вчинення дій, які свідчать про таку відмову.

З огляду визначення меж повноважень власника слід виходити із загальних правил ст. 13 ЦКУ про межі здійснення цивільних прав, зокрема вимоги утримуватися від дій, які б могли порушити права осіб, завдати шкоди.

Одже, відмова від майна не припиняє сама по собі обовязки власника стосовно нього, це обгрунтовується тим, що при обранні способу відмови, власник виходить з принципу добросовісності та розумності.

Особа може відмовитися від права власності двома способами заявивши про відмову або вичинити інші дії, що свідчать про відмову від права власності на це майно (наприклад, знищини). В даному випадку позивачі заявляються про відмову від права власності в користь іншого позивача, який в подальшому заявляє право на власність.

Оскільки Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_11, то за останньою слід визнати право власності на ? яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та на ? , яка належала померлій ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори зареєстрованих за реєстром № 1787/67 та записаного в реєстрову книгу за № 33 від 10.11.1967 року

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Прийняти від позивачів, ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відмови від належних нам часток в спадковому майні від часток за законом після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5, та ОСОБА_9 , в користь ОСОБА_1;

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? частки житлового будинку, який знаходиться в с. Забужжя по вул. С. Січових Стрільців № 7, Камянка-Бузького району та яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної конторі зареєстрованих за реєстром № 1787/67 та записаного в реєстрову книгу за № 33 від 10.11.1967 року

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? частки в житловому будинку, який знаходиться в с. Забужжя по вул. С. Січових Стрільців № 7, Камянка-Бузького району та яка належала померлій ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної конторі зареєстрованих за реєстром № 1787/67 та записаного в реєстрову книгу за № 33 від 10.11.1967 року.

Визнати ОСОБА_1 власником в цілому ? частини житлового будинку який знаходиться в с. Забужжя по вул. С. Січових Стрільців № 7, Камянка-Бузького району, та який нлежв в частках по ? померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого 19.09.1967 року державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної конторі зареєстрованих за реєстром № 1787/67 та записаного в реєстрову книгу за № 33 від 10.11.1967 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: І.А.Бакай