Cправа № 563/373/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2017

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

До Корецького районного суду звернувся представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовом до ОСОБА_1 У поданій заяві просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 730 грн. 03 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 27 серпня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, за яким остання отримала кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.

03 жовтня 2015 року ОСОБА_2 померла. 29 серпня 2016 року банком було отримано відповідь Корецької районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1 30 серпня 2016 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Тому просить суд стягнути з відповідача, як спадкоємця померлої ОСОБА_2, заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 730 грн. 03 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подані нею заперечення та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала додатково, що жодних претензій кредитора не отримувала та не знала, що її мати, ОСОБА_2 має кредитні зобов'язання. Спадщини після смерті ОСОБА_2 не оформляла, оскільки спадкового майна у матері не було. Наполягала на тому, що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строки для пред'явлення вимог, передбачені ст.1281 ЦК України.

Заслухавши відповідача, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариство Комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», що передбачено п.1.1. статуту ПАТ КБ «Приватбанк».

27 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит.

Станом на 03 жовтня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 9 730 грн.03 коп., яка складається з: 5 200 грн. - заборгованість за кредитом; 4 530 грн. 03 коп. заборгованість за відсотками.

03 жовтня 2015 року ОСОБА_2 померла. Дана обставина підтверджується дослідженим свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №181062, виданим 05 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції у Рівненській області, з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла 03 жовтня 2015 року, про що 05 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 84.

Згідно відповіді Корецької районної державної нотаріальної контори від 13 травня 2017 року заведено спадкову справу № 217/2015 після смерті ОСОБА_2 за заявою від 06 листопада 2015 року її дочки - ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Норми ст. 1218 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на пропущення строку пред'явлення кредитором вимоги спростовуються з таких підстав.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Норми ст. 1282 ЦК України застосовуються у разі додержання кредитором вимог ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право та не є строком позовної давності.

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Згідно з абз. другим ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Між тим, під поняттям "вимоги" розуміється не лише пред'явлення кредитором позову до суду, але й надіслання ним новому боржнику спадкоємцю після смерті первісного боржника письмової вимоги в довільній формі, де було би вказано про необхідність сплатити заборгованість.

Судом обґрунтовано з'ясовано із вихідних даних письмової претензії кредитора (в порядку ст. 1281 ЦК України), яка адресована Корецькій районній державній нотаріальній конторі, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця не пізніше 14 травня 2016 року. З листом-претензією же до спадкоємця кредитор звернувся 30 серпня 2016 року, тобто у межах 6-місячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

З роз'яснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Таким чином, обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

Однак, з матеріалів спадкової справи відомості про отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та про коло спадкового майна відсутні. Крім того вказано, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належних доказів отримання спадкоємцями відповідачем ОСОБА_1 будь-якого майна у натурі або його наявність у померлої ОСОБА_2 і можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна позивачем суду не представлено.

А згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому у задоволені позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 57-60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 червня 2017 року.

Суддя Є.В. Кулик