Номер провадження: 22-ц/785/8151/17
Номер справи місцевого суду: 520/9351/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з під арешту, посилаючись на те, що 14.04.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки від 15.03.2013 року, який було укладено між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4, предметом якого є нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1. В подальшому, 01.06.2017 року за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав право власності на вищевказане нерухоме майно в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

01 серпня 2017 року позивач дізнався про своє порушене право та наявні арешти на об'єкт нерухомості, що перебуває у власності, отримавши відомості з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна про те, що на нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1 накладено арешт ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2015 року по справі № 520/17675/14-ц, номер запису обтяження - 8586986; постановою Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2017 року про арешт майна боржника, в рамках виконавчого провадження 47387082, номер запису обтяження - 21276136.

В зв'язку з тим, що накладені арешти порушують права позивача як власника, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати та зняти арешт з будівлі пансіонату сімейного відпочинку за адресою: АДРЕСА_1, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2015 року у справі № 520/17675/14-ц, номер запису обтяження - 8586986; скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2017 року у рамках виконавчого провадження 47387082 та накладений нею арешт.

Судом до участі у справі, в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_2

В судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту задоволений частково. Звільнена з-під арештів нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, на яку були накладені арешти ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2015 року по справі № 520/17675/14-ц, номер запису обтяження - 8586986; постановою Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2017 року у рамках виконавчого провадження 47387082, номер запису обтяження - 21276136.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, здійснити поворот виконання рішення суду, яким поновити судові арешти, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Під час розгляду даної справи ухвалою суду від 26.01.2015 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилу будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, щодо даного нерухомого майна - заборонено забезпечувати за його рахунок зобов'язання, передавати в оренду, передавати у вигляді внеску до статутного капіталу та вчиняти будь-які інші правочини, здійснювати реєстрацію фізичних осіб за адресою нерухомого майна (а.с. 9).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 1 562 993, 58 грн., а також на користь держави судовий збір у сумі 1 563 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Також судом встановлено, що 14.04.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір про відступлення прав за Договором іпотеки від 15.03.2013 року, який було укладено між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4, предмет іпотеки, а саме нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1.

Тобто, предмет іпотеки, а саме нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1 є власністю ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав № 88762392 від 02.06.2017 року, з якої вбачається, що на нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1 накладено арешт: ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2015 року по справі № 520/17675/14-ц, номер запису обтяження - 8586986; постаново Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2017 року у рамках виконавчого провадження 47387082, номер запису обтяження - 21276136.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про звільнення майна з під арешту, суд першої інстанції виходив з того, що арешти, накладені на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Суд прийшов до вірного висновку, що постанова Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2017 року про накладення арешту, прийнята після реєстрації 02.06.2017 року права власності за позивачем на нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1.

Також, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.08.2017 року встановлено, що на час постановлення ухвали суду від 26.01.2015 року та прийняття постанови ДВС від 07.07.2017 року, нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, вже перебувала в іпотеці. В зв'язку з чим переважне право на задоволення вимог до боржника ОСОБА_3 належить іпотекодержателю, та як наслідок вимоги стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом № 520/17675/14-ц до боржника ОСОБА_3 не можуть бути виконані за рахунок іпотечного майна.

Також суд вірно зазначив, що постановою ДВС від 07.07.2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3, в тому числі і на транспортний засіб, який оголошено в розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обтяження, накладені на нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, перешкоджають позивачу, як власнику майна у розпорядженні його майном, в зв'язку з чим задовольнив частково позовні вимоги про звільнення майна з під арешту.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, про те, що судом правомірно було вжито заходи забезпечення позову по справі за її позовом, а доводи про те, що на теперішній час змінився власник нежитлового приміщення на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки, який було ухвалено в часі пізніше, не може бути підставою для їх скасування, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що постанова про накладення арешту, прийнята після реєстрації 02.06.2017 року права власності за позивачем на нежитлову будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, а на час постановлення ухвали суду від 26.01.2015 року та прийняття постанови ДВС від 07.07.2017 року, нежитлова будівля літ. «Б9» площею 190,2 кв.м., по АДРЕСА_1, вже перебувала в іпотеці.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець