Справа №636/927/17
Провадження №2/636/867/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Слурденко О.І., при секретарі - Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ТОВ (товариства з обмеженою відповідальністю) «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №6459-014/08Р від 08.08.2008 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі ПАТ комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором в сумі 179346 гривень 49 копійок та судового збору у розмірі 2690 гривень 20 копійок.

В своїй заяві представник позивача зазначив, що 08.08.2008 року між ПАТ комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6459-014/08Р, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в сумі 126000 гривень строком до 08.08.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,49% річних.

Згідно до умов цього Договору, відповідач щомісячно зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування згідно із Графіком погашення заборгованості.

Однак, боржник не виконав взяті на себе зобовязання, звязку з чим станом на 18.01.2017 рік загальна сума заборгованості за вищезазначеним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, процентів та пені становить 179346 гривень 49 копійок.

За заявою представника відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було залучено до справи правонаступником позивача на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, укладеним 31.05.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Представник ПАТ КБ «Правекс-Банк» в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, оскільки відповідно до вищезазаченого договору купівлі-продажу від 31.05.2017 року до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з моменту укладання договору перейшло право вимоги за зобовязаннями стосовно боржників ПАТКБ «Правекс-Банк».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» своєю заявою просив відмовити позивачу у задоволенні заяви про залучення товариства правонаступником позивача та розглянути справу за його відсутності посилаючись на те, що ні в договорі купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 31.05.2017 року, ні в його додатках не зазначено, що до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» переходить право вимоги саме за кредитним договором №6459-014/08Р від 08.08.2008 року та всіма договорами забезпечення, укладеними між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1.

Відповідач та його представник, надавши письмові та усні заперечення просили відмовити в задовленні позову на підставі того, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.07.2009 року за позовом АКБ«Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» з ОСОБА_1 вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором №6459-014/08Р від 08.08.2008 року в сумі 141871 гривня 84 копійки, яка включала в себе заборгованість по кредиту, відсоткам та пені та судовий збір в розмірі 482 гривні 91 копійку. А тому, позивач не правомірно просить вдруге стягнути з боржника грошові кошти за одним і тим же зобовязанням. Та навіть, не зважаючи на це, строк позовної давності за вимогами позивача сплив, оскільки про рішення від 23.07.2009 року, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором позивачеві було відомо, загальна позовна давність становить три роки, за вимогами про стягнення неустойки один рік. Натомість з даним позовом позивач звернувся в суд лише в 2017 року з пропуском строку позовної давності, а тому його вимоги не підлягають задоволенню.

Заслухавши осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08.08.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6459-014/08Р, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 126000 гривень строком до 08.08.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,49% річних.

В звязку з порушенням взятих на себе зобовязань за вищезазначеним кредитним договором АКБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з заявою про стягнення з боржника солідарно з поручителями суми боргу з урахуванням процентів за користування кредитом та пені.

Так, рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.07.2009 року за позовом АКБ«Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором №6459-014/08Р від 08.08.2008 року в сумі 141871 гривня 84 копійки, з яких: 122998 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом; 882 гривні 02 копійки пеня на суму непогашеного кредиту; 16369 гривень 72 копійки - несплачені відсотки за користування кредитом; 1621 гривня 60 копійок пеня за несвоєчасне погашення відстотків по кредиту та судовий збір по 482 гривні 91 копійку з кожного.

Вищезазначене рішення набуло законної сили, а відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, за примусовим виконанням рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23.07.2009 року постановою серії АА №086248 відділом державної виконачої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 01.02.2010 року на майно боржника ОСОБА_1 було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Задовольняючи заяву представника відповідача, судом на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було залучено до справи правонаступником позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Зі змісту позовної заяви та Кредитного договору вбачається, що за порушення грошових зобовязань відповідачем його вже було притятнуто до відповідальності з врахуванням пені, як штрафних санкцій.

Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищезазначене та застосовуючи наслідки пропуску строку позовної давності суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

За змістом ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В ході судового розгляду встановлено, що право на захист порушеного права виникло у позивача, починаючи з 23.07.2009 року після ухвалення рішення Чугуївського міського суду Харківської області про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором № №6459-014/08Р від 08.08.2008 року, а звернувся він до суду за захистом свого права лише 20.03.2017 року. За домовленістю сторін позовна давність не збільшувалась.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності та приймаючи до уваги, що представником відповідача заявлено про застосування позовної давності, а тому вважає, що позов не підлягає задоволеню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.256, 257, 259, 267, 525, 530, 546, 549, 624-626, 629, 1050, 1052, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ТОВ (товариству з обмеженою відповідальністю) «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №6459-014/08Р від 08.08.2008 року,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 10-денний строк з дня його проголошення апеляції.

Суддя: підпис.

Згідно оригіналу, що знаходиться в матеріалах справи.

Суддя: