У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С. О., Мостової Г. І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2013 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 транспортний засіб марки ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 52 554 грн 25 коп. сплачених за кредитним договором № LGY0AU01280412 від 26 січня 2006 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, оскаржуване судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2, в іншій частині рішення залишити без змін, скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 52 554 грн 25 коп. сплачених за кредитним договором № LGY0AU01280412 від 26 січня 2006 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в іншій частині рішення судів не оскаржується і в силу ст. 335 ЦПК України не переглядається в касаційному порядку.

Судами встановлено, що 26 січня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № LGY0AU01280412 на придбання транспортного засобу марки ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 набув у власність вказаний транспортний засіб та зобов'язався повернути банку отримані на придбання автомобіля кошти.

Оскільки ОСОБА_1 не мав можливості самостійно погашати кредитну заборгованість, він домовився з ОСОБА_2 про те, що останній вносить кошти по кредиту, а ОСОБА_1 після погашення боргу перед банком, передає автомобіль у власність ОСОБА_2

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 сплатив на користь банку 52 544 грн 25 коп.

Оскільки передача автомобіля у власність ОСОБА_4 не відбулася суди правильно дійшли до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплачених по кредиту коштів.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність посилань ОСОБА_3 про те, що її права як співвласника автомобіля порушено.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
С. О. Карпенко
Г.І. Мостова