АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 756/5656/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц/796/9782/2017Головуючий у суді першої інстанції - Яценко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_5, третя особа: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про виселення з орендованого майна, демонтаж огороджувальної конструкції (кіоска) та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року КП «Київський метрополітен» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просило:

- виселити ОСОБА_5 з нерухомого майна (частини переходу), визначеного належними йому тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), Б/Н, загальною площею 29,1 кв.м.;

- зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати належні йому тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 29,1 кв.м.;

- стягнути з ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 14.12.2012 № 970 у розмірі 212 560,46 грн., пеню у розмірі 32 038,95 грн. та 3% річних у розмірі 2 049,06 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що 14.12.2012 між сторонами укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (Договір оренди), згідно умов якого третя особа передає, а відповідач приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що знаходиться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), Б/№, для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі позивача. За користування об'єктом оренди відповідач сплачує позивачу орендну плату в розмірі 290,94 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 8 466,41 грн. з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Строк дії Договору оренди з 14.12.2012 до 12.12.2015.

Проте після припинення дії Договору оренди у зв'язку із закінченням терміну на який його було укладено об'єкт оренди не передано відповідачем позивачу за актом приймання-передачі та не сплачено орендну плату за користування майном за період з квітня 2015 року по лютий 2016 року.

Внаслідок того, що за період з квітня 2015 по лютий 2016 відповідачем не сплачувались оренді платежі за договором оренди, виникла заборгованість по орендній платі в сумі 212 560,46 грн., по пені за порушення зобов'язань за Договором оренди становить 32 038,95 грн. а також 3 % річних віл простроченої суми становлять 2 049,06 грн. (а.с. 3-8).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.07.2017 позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати належні йому тимчасові огороджуючи конструкції (кіоски), що знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 29,1 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КП «Київський метрополітен» заборгованість за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 14.12.2012 № 970 у розмірі 212 560 грн. 46 коп., пеню в розмірі 32 038 грн. 95 коп., 3 % річних 2 049 грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 125-129).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вважає, що судом не повно були враховані фактичні обставини справи, зокрема не було досліджено факт того, що відповідачу безпідставно було вимкнено електропостачання, не перевірено того факту, що позивач не приймав у нього майно, а також не перевірено правильність нарахування позивачем штрафних санкцій (а.с. 133-139).

В судовому засіданні представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю і не обґрунтованістю та просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Відповідач та/або його представник повторно не з'явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, а відтак їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено зобов'язання за договором оренди щодо сплати орендної плати та демонтажу майна у зв'язку із закінченням терміну оренди, а відтак порушене право орендаря підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості з орендної плати, пені, передбаченої договором та трьох відсотків річних, визначених законом за порушення грошового зобов'язання, а також зобов'язання відповідача демонтувати належні йому тимчасові огороджуючи конструкції (кіоски).

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 14.12.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та одержувачем коштів КП «Київський метрополітен» укладено договір № 970 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди Головне управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 12.04.2012 № 115 передає, а відповідач приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) відповідача (об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), Б/№, для торгівлі непродовольчими товарами).

Згідно з п. 2.2 Договору оренди вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим третьою особою висновком про вартість майна станом на 31.07.2012 становить: 565 560,00 грн.

Пунктом 2.4 Договору оренди визначено, що об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП «Київський метрополітен».

Згідно з пп. 3.1, 3.2 Договору оренди за користування об'єктом оренди відповідач сплачує третій особі орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та на дату підписання Договору становить 290,94 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 8 466,41 грн. з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.4 Договору оренди додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується відповідачем разом з орендною платою.

Згідно з п. 3.5. Договору оренди орендна плата сплачується відповідачем на рахунок позивача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди третій особі.

Відповідно до п. 3.6 Договору оренди орендна плата сплачується відповідачем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Акт приймання-передачі нерухомою майна сторонами Договору оренди було підписано та скріплено печатками 14.12.2012 (а.с.15).

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди відповідач зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і повному обсязі.

Згідно з п. 9.1 Договору оренди цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 14.12.2012 до 12.12.2015.

Пунктом 4.15. Договору оренди визначено, що відповідач після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 9.4 Договору оренди Договір припиняється в разі невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору, закінчення строку на який його було укладено.

Листом від 18.12.2015 № 563-ВДК позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії Договору оренди, відмову від продовження Договору та просив звільнити об'єкт оренди, повернувши його за актом приймання-передачі (а.с. 16-17).

Договір оренди між сторонами продовжено не було і об'єкт оренди не було передано відповідачем позивачу за актом-приймання-передачі.

Згідно п. 5.2 Договору оренди при несплаті відповідачем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу третя особа має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення відповідача.

За нормами частини першої, другої ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, а також врахувавши положення ст.ст. 525, 526, 610, 629 ЦК України, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про порушення відповідачем умов договору оренди та, як наслідок, наявність належних правових підстав для зобов'язання відповідача демонтувати належні йому кіоски.

Відповідно до п. 6.2 Договору оренди за несвоєчасну сплату орендних платежів відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з відповідача також стягуються у повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що за період з квітня 2015 по лютий 2016 останнім не сплачувались орендні платежі за Договором оренди, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі в сумі 212 560,46 грн. Крім цього, у зв'язку із несвоєчасною сплатою орендних платежів відповідач, згідно умов договору оренди, зобов'язаний спалити позивачу пеню у розмірі 32 038,95 грн., а також три відсотки річних у сумі 2 049,06 грн., у відповідності до ст. 625 ЦК України.

При цьому, слід зазначити, що сума заборгованості по орендній платі, пеня та три відсотки річних обраховані позивачем з дотриманням умов договору та вимог закону і не спростовані відповідачем.

Отже, суд першої інстанції, встановивши наявність заборгованості, та, відповідно, факт несвоєчасної сплати відповідачем орендних платежів, обґрунтовано та законно стягнув її з відповідача разом з пенею, а також правомірно застосувавши положення ч. 2 ст. 625 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми.

В апеляційній скарзі відповідачем вказано про те, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено той факт, що з 01.04.2015 службами КП «Київський метрополітен» було безпідставно вимкнено електроживлення до орендованого ним об'єкта, що знаходиться на станції метро «Оболонь», загальною площею 29,1 кв.м., що зумовило неможливим здійснення ним на цьому об'єкті господарської діяльності.

Зазначені твердження відповідача спростовуються наступним.

Договір на користування електричною енергією від 01.03.2011 № 82Е11 (далі - Договір користування електричною електроенергією) дійсно було укладено КП «Київський метрополітен», проте, укладено його було з ПрАТ «Київрічсервіс», а не з відповідачем. Відповідач ніколи не був стороною цього договору та спільно з ним такий договір позивач ніколи не укладав.

КП «Київський метрополітен» було укладено з ПрАТ «Київрічсервіс» Договір користування електричною енергією відповідно до укладених ПрАТ «Київрічсервіс» Договорів оренди № 109 Укр (ор)-10 від 30.11.2010, № 110 Укр (ор)-10 від 30.11.2010 та № ДП-63 від 18.02.2003 та предметом Договору користування електричною енергією було надання можливості ПрАТ «Київрічсервіс» користувалися електроенергією, як послугою, для здійснення своєї діяльності на станціях метрополітену, та здійснювати розрахунки з КП «Київський метрополітен» за використану електроенергію, згідно з діючими тарифами Київенерго.

Враховуючи те, що укладені з ПрАТ «Київрічсервіс» договори оренди припинили свою дію, ПрАТ «Київрічсервіс» було повернуто орендоване майно КП «Київський метрополітен» за актом приймання-передачі та відповідно об'єкти орендовані ПрАТ «Київрічсервіс» було відключено від електроенергії, у тому числі й об'єкт оренди: частина переходу станції метро «Оболонь» (вестибюль № 1) було повернуто ПрАт «Київрічсервіс» КП «Київський метрополітен» за актом приймання-передачі від 30.09.2015.

За період дії Договору оренди від 14.12.2012 № 970, який був укладений між КП «Київський метрополітен» та ОСОБА_5 відповідач не укладав з КП «Київський метрополітен» жодних договорів на користування електричною енергією.

Щодо вказаного відповідачем про те, що він просив відновити електропостачання до орендованого об'єкту, то, як вбачається з вищенаведеного, не може йти мова про відновлення електропостачання на об'єкті оренди, оскільки така послуга ніколи не надавалась позивачем відповідачу раніше. В листах від 07.04.2015 № 1 та від 09.04.2015 № 2, направлених на адресу метрополітену, відповідач вперше просив заключити з ним договір на постачання електроенергії. На його звернення КП «Київський метрополітен» було надано відповідь (лист від 05.05.2015 № 189-НЗК) про те, що підприємство не заперечує щодо укладання такого договору для чого відповідач повинен здійснити низку заходів.

Після отримання відповіді КП «Київський метрополітен» щодо здійснення заходів, які передують укладанню договору постачання електричної енергії, відповідач більше не звертався до підприємства з порушеного питання, не подав заяву на розробку технічних умов, у зв'язку з чим договір на поставку електричної енергії з відповідачем КП «Київський метрополітен» укладено не було.

Отже, доводи відповідача щодо перешкоджання позивачем у здійсненні ним господарської діяльності на об'єкті оренди шляхом відключення від електропостачання є безпідставними і не обґрунтованими.

Стосовно тверджень апелянта про не бажання відповідача приймати у нього майно і відмову у підписанні акту приймання-передачі, слід зауважити наступне.

Звернення відповідача про дострокове припинення договору оренди та підписання акта приймання-передачі майна дійсно надходило до позивача, що не заперечується останнім. На вказані листи відповідача КП «Київський метрополітен» було надано відповідь про те, що підприємство не заперечує щодо дострокового припинення дії договору оренди та підписання відповідних актів приймання-передачі орендованого майна, проте, враховуючи що за умовами п 3.5 Договору оренди, останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання - передачі нерухомого майна при поверненні об'єкта оренди, відповідач повинен звільнити об'єкт оренди від своїх тимчасових огороджуючи конструкцій (здійснити їх демонтаж), після чого датою фактичного здійснення демонтажу тимчасових огороджуючи конструкцій можуть бути підписані акти приймання-передачі.

Розірвання договору оренди та підписання акта приймання - передачі майна не можливе без фактичного здійснення демонтажу тимчасових огороджуючи конструкцій, так як це призведе до того, що зобов'язання зі сплати орендної плати припинять свою дію, а відповідач буде й надалі займати орендоване майно, вже безоплатно, та здійснювати господарську діяльність в орендованому об'єкті.

Договір оренди припинив свою чинність ще 12.12.2015, проте відповідач до цього часу не звільнив орендоване ним майно від належних йому тимчасових огороджуючих конструкцій та відмовляється повертати майно за актом-приймання передачі Орендарю, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Комісією у складі працівників позивача здійснено комісійне обстеження спірного об'єкта оренди та встановлено, що в орендованому відповідачем об'єкті здійснюється торгівельна діяльність, про що складено відповідний акт від 08.12.2016.

З наведеного вбачається, що позивач жодним чином не перешкоджав відповідачу у здійсненні ним господарської діяльності в орендованому ним майні, а дії відповідача та його пояснення надані суду не відповідають дійсності та спрямовані на ухилення від сплати заборгованості з орендної плати та звільнення орендованих площ.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лисака Володимира Леонідовича - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_5, третя особа: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про виселення з орендованого майна, демонтаж огороджувальної конструкції (кіоска) та стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва