Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Євграфової Є.П., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про скасування ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором кредиту, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою скасування ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором кредиту, в якій також просив постановити окрему ухвалу з приводу порушення третейським суддею правових норм.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справи за заявою ОСОБА_3 про винесення окремої ухвали з приводу порушення третейським суддею правових норм.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її, апеляційний суд виходив із того, що заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, зокрема не сплачено судовий збір, а тому наявні підстави для застосування норм ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

Вказані висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Судами встановлено, що до апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року ОСОБА_3 не додано доказів сплати судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, зокрема надання доказів сплати судового збору.

Разом з тим, заявник недоліки апеляційної скарги у визначений ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року строк не усунув, доказів сплати судового збору не надав.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду встановлюється судовий збір - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення заявника як споживача до суду з позовом, що пов'язаний з порушенням його прав.

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 січня 2016 року та просив також винести окрему ухвалу з приводу порушення третейським суддею правових норм в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за кредитним договором (а. с. 3).

Проте, Законом України «Про захист прав споживачів», на який заявник посилався як на підставу своїх вимог, не передбачено звільнення від сплати судового збору осіб, які є споживачами послуг, проте виступають у справі у процесуальному статусі відповідачів за подання апеляційної скарги.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, зокрема не сплачено судовий збір, а тому наявні підстави для застосування норм ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

За правилом ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, зокрема копію зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання укладення кредитного договору в національній валюті від 18 вересня 2015 року, копії поштового конверту та ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 вересня 2015 року відсутні в матеріалах справи та не оцінювались судами попередніх інстанцій. Враховуючи зазначене, а також те, що поважні причини неподання вказаних доказів до місцевого чи апеляційного судів заявником не зазначено, тому відповідно до ст. 335 ЦПК України такі докази не можуть бути враховані при здійсненні касаційного розгляду.

Керуючись статтями 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська