Справа № 484/2778/16-ц
Провадження № 2/484/53/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Маслова В.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Плечія В.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПСП "Заповіт", про визнання договору оренди землі недійсним

УСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ПСП "Заповіт" про визнання договору оренди земельної ділянки, площею 9,13 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного 28.07.2016 року, недійсним.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказав, що ОСОБА_1 належить вище вказана земельна ділянка, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 01.09.2010р. між позивачем та ПСП "Заповіт" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років, який було зареєстровано 10.11.2010р. за №76 у Болеславчицькій сільській раді Первомайського району Миколаївської області. Після спливу терміну дії вказаного договору позивач не мала наміру його переукладати, про що ОСОБА_1 повідомила голову ПСП "Заповіт", а останній, в свою чергу, відповів їй, що дія договору закінчується 09.11.2015 року і земельна ділянка буде повернута їй у належному агротехнічному стані у 2016 році. Згодом, після спливу терміну дії вказаного договору, позивач звернулась до голови ПСП "Заповіт" про повернення належної їй земельної ділянки, однак останній відмовився від її повернення, вказуючи, що існує договір, укладений сторонами 28.07.2016 року строком на 10 років, який був зареєстрований за № 54. Вказує, що ОСОБА_1 про наявність даного договору відомо не було, особисто вона його не підписувала та не давала нікому довіреності на його підписання, а після ознайомлення з його копією не погодилась з його умовами. Вважає, що є підстави для визнання вказаного договору оренди землі недійсним.

Позивач та її представник, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача, Плечій В.В., проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем та її представником не наведено жодних підстав для визнання зазначеного договору оренди землі недійсним, а такої підстави недійсності правочину, як не підписання договору стороною особисто, законом не передбачено.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 05.05.2006 року, виданого Первомайськоюрайдержадміністрацією Миколаївської області і зареєстрованого за № 78, ОСОБА_1, є власником земельної ділянки площею 9,13 га, кадастровий номер НОМЕР_1, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області.(а.с. 5).

Судом встановлено, що 01.09.2010р. між позивачем та ПСП "Заповіт" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років. Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Болеславчицькій сільській раді Первомайського району Миколаївської області 10.11.2010р. за №76. Дія вказаного договору закінчилась 09.11.2015 року (а.с.6-7)

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2016 року між позивачем та ПСП "Заповіт" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який виданий 28.07.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом, ОСОБА_5, Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.07.2016 року, реєстраційний номер 54 та було складено акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки, без дати.(а.с.8-11)

В судовому засіданні представником відповідача був наданий оригінал вищевказаного договору, який не містить дати, однак, сторони в судовому засіданні не заперечували проти того, що договір оренди землі від 28.07.2016 року, який наданий позивачем, та договір оренди землі без дати, наданий представником відповідача - це один і той самий договір.

Позивач в судовому засіданні стверджувала, що про наявність даного договору їй відомо не було, особисто вона його не підписувала та не давала нікому довіреності на його підписання.

Представник відповідача, Плечій В.В., в судовому засіданні вказував, що позивачем та її представником не наведено жодних підстав для визнання зазначеного договору оренди землі недійсним, а такої підстави недійсності правочину, як не підписання договору стороною особисто, законом не передбачено.

Однак, дане твердження представника відповідача не ґрунтується на вимогах закону, спростовується матеріалами справи та доказами, які були досліджені судом та поясненнями свідків.

27.12.2016 року представник позивача, ОСОБА_2, заявив клопотання про призначення у вищевказаній справі судово-почеркознавчої експертизи.(а.с.53-54)

Ухвалою суду, від 27.12.2016 року, клопотання представника позивача було задоволено та призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи виконаний підпис в графі "Орендодавець" договору оренди землі від 28.07.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Врадіївського нотаріального округу Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.07.2016 року за реєстраційним номером 54, особисто ОСОБА_4, або іншою особою.(а.с.56)

Ухвалою суду, від 08.09.2017 року, на вимогу експерта, було уточнено, що підпис від імені ОСОБА_4 підлягає дослідженню в оригіналі договору оренди землі, без дати, який знаходиться в матеріалах справи на а.с. 79-87.(а.с.89)

Згідно висновку експерта № 17-5, складеного 27.09.2017 року, підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Орендодавець" договору оренди землі, без дати, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи на а.с. 79-87 виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та займає посаду директора ПСП «Заповіт». В 2016 році, після закінчення строку дії договору від 01.09.2010р., ОСОБА_1 подзвонила їй та повідомила, що буде забирати земельну ділянку, на що остання їй відмовила, повідомивши, що 28.07.2016 року був укладений новий договір оренди землі, строком на 10 років, який підписав син позивача, ОСОБА_7, за її дорученням. Копію вказаного договору вона надала позивачу влітку 2016 року, після того, як остання звернулась до суду з зазначеним позовом. Орендну плату за 2013-2015рр. отримувала як позивач так і її син.

Також, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду головного бухгалтера ПСП «Заповіт». Договір оренди землі від 28.07.2016 року, у її присутності, підписував син позивача ОСОБА_7, за її дорученням. Також, останній отримував орендну плату за 2014-2016рр. Зазначила, що письмової довіреності від ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_7 під час підписання вказаного договору у останнього не було.

Тобто, вищевказані свідки фактично підтвердили, що позивач договір оренди землі від 28.07.2016 року особисто не підписувала, а будь - яких належних доказів, на підтвердження того, що даний договір підписував син позивача ОСОБА_7 за дорученням останньої матеріали справи не містять та судому не встановлено.

ОСОБА_7 викликався в судове засідання, однак до суду не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки невідомі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що, можливо, її син і підписував вищевказаний договір, однак вона його на це не уповноважувала.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 206 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Виходячи з аналізу зазначених норм, у разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи може бути визнаний недійсним у зв'язку з невідповідністю його вимогам частин 3 і 5 ст. 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що договір оренди землі від 28.07.2016 року ОСОБА_1 особисто не підписувала, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1102,40 грн. та витрати на залучення експерта для проведення судово - почеркознавчої експертизи в розмірі 2851, 20грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, виданий 28.07.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом, ОСОБА_5, Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.07.2016 року, реєстраційний номер 54, укладений між ОСОБА_4 та ПСП "Заповіт".

Зобов'язати ПСП "Заповіт", в особі директора, ОСОБА_9, повернути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку, площею 9,13 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області за відповідним актом, у придатному, для використання за цільовим призначенням, агротехнологічному стані.

Стягнути з ПСП "Заповіт", на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві)грн. 40 коп.

Стягнути з ПСП "Заповіт", на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на залучення експерта для проведення судово - почеркознавчої експертизи в розмірі 2851 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят одна)грн. 20коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: