РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/685/17

Провадження № 2/700/405/17

24 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що 07.09.2013 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с.Писарівка по вул. Будьоного, 8, Лисянського району Черкаської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га.

Все своє майно померла заповіла на її користь та на користь її тітки ОСОБА_2.

Між нею та ОСОБА_2 в силу ст.. 1267 ЦК України було досягнуто згоди щодо розміру спадщини у спадковому майні кожної з них. Зокрема вони домовились, що ОСОБА_2 успадковує житловий будинок, а вона земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно рішення Лисянського районного суду від 13.03.2015 року ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями після смерті ОСОБА_3

Вона ж як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки на земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, оскільки вони були втрачені.

Тому вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без її участі.

Відповідач представник Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

07.09.2013 року померла бабуся позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с.Писарівка по вул. Будьоного, 8, Лисянського району Черкаської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га.

Згідно заповіту №09 від 17.11.2009 року посвідченого секретарем Писарівської сільської ради Лисянського району все своє майно ОСОБА_3 заповіла на користь позивача та ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Утім, спадкоємці за усною угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Між позивачем та ОСОБА_2 в силу ст.. 1267 ЦК України було досягнуто згоди щодо розміру спадщини у спадковому майні кожної з них. Зокрема вони дійшли згоди, що ОСОБА_2 успадковує житловий будинок в с.Писарівка по вул.Будьоного, 8, а позивач - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно рішення Лисянського районного суду від 13.03.2015 року ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями після смерті ОСОБА_3

Позивач є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину. Від прийняття спадщини не відмовлялася. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки на земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, оскільки вони були втрачені, що підтверджується оголошенням в громадсько-політичній газеті «Понад Тікич» №12 від 21.03.2017 року. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняла спадщину, відповідачами позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 07.09.2013 року.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР№026863 виданого на імя ОСОБА_3, яка померла 07.09.2013 року

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -