Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк ДмитроВолодимирович, Публічне акціонерне товариство «Златобанк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень, припинення зобовʼязань за договором та витребування майна із чужого незаконного володіння,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В., Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк»), Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі - ПАТ «АКБ «Капітал»), про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень, припинення зобовʼязань за договором та витребування майна із чужого незаконного володіння.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між сторонами були укладені договори купівлі - продажу нежитлових приміщень, проте ОСОБА_4 будучи продавцем не отримав грошові кошти від відповідача після їх продажу останній. Вказані приміщення відповідач купувала за кредитні кошти для їх отримання від банківської установи необхідно було наперед укласти договори купівлі - продажу, а також іпотеки майна, яке придбавалось відповідачем, оскільки кредит остання мала згоду отримати тільки під заставу нерухомого майна, яке і було предметом купівлі - продажу. Позивач погодився на вказані умови та підписав договори купівлі - продажу, а також заяву про відсутність претензій повзаєморозрахункам за відчужувані приміщення. Проте, після укладення правочинів, відповідач отримавши кредитні кошти, які мали бути передані позивачу на виконання умов договорів купівлі - продажу, про що в останніх було зазначено, не здійснила розрахунок із позивачем.

Враховуючи наведене, позивач просить розірвати договори купівлі - продажу нерухомого майна, у зв'язку з грубим порушенням умов останніх з боку відповідача щодо розрахунку за придбане майно,визнати припиненими зобов'язання за договорами, визнати право власності на нежитлові приміщення, витребувати останні з чужого незаконного володіння відповідача, скасувати державну реєстрацію прав власності на приміщення відповідача.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до умов договору, який підписаний сторонами та посвідчений нотаріусом, покупець провів повний розрахунок з продавцем, тому відсутні підстави для розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 квітня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень з № 1 по № 4 групи приміщень № 20 в літ. 2 А загальною площею 65 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 договору № 1 відповідач - покупець купує нежитлові приміщення у позивача - продавця за 783369 грн за рахунок коштів, які відповідач отримує у кредит згідно договору кредиту між ОСОБА_5 та ПАТ «Златобанк», виконання зобов'язань відповідача перед ПАТ «Златобанк» буде забезпечуватися договором іпотеки згідно з яким покупець передасть нежилі приміщення в іпотеку ПАТ «Златобанк». Покупець зобов'язаний здійснити розрахунок з продавцем за продані нежилі приміщення в день укладення цього договору. Факт повного розрахунку з продавцем має підтверджуватися заявою, справжність підпису продавця, яка має бути засвідчена нотаріально.

06 квітня 2012 року між сторонами було укладено ще один договір купівлі продажу нежилих приміщення № 19в літ. 2 А загальною площею 34 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в якому п. 3 є аналогічним пункту 3 попередньо укладеного договору.

Пунктом 3 договорів передбачено, що покупець зобов'язаний здійснити розрахунок з продавцем за продані нежилі приміщення в день укладення договору. Факт повного розрахунку з продавцем має підтверджуватися заявою, справжність підпису продавця на якій має бути засвідчено нотаріально.

Відповідно до заяви від 06 квітня 2012 року ОСОБА_4 підтвердив, що на виконання умов договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 06 квітня 2012 року приватним нотаріусом, ОСОБА_5 передала грошові кошти у визначеному в договорі розмірі, таким чином повністю виконала свої зобов'язання з оплати за зазначеним договором (а. с. 16 т. 1).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України )

Таким чином, суди попередніх інстанцій перевіривши усі обставини у справі, зробили правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, оскількизі змісту заяви від 06 квітня 2012 року позивачем підтверджено, що на виконання умов договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 06 квітня 2012 року приватним нотаріусом, відповідач передав грошові кошти у визначеному в договорі розмірі, таким чином виконала умови договорів повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підставі для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7,відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова