Справа № 347/1225/13-ц
Провадження № 22-ц/779/936/2017
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Васильковського В.М., секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, приватний нотаріус ОСОБА_8 про визнання недійсною декларації про початок будівельних робіт; скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт; визнання недійсною заяви ОСОБА_6 щодо видачі містобудівельних умов та обмежень; визнання недійсними містобудівельних умов та обмеження забудови земельної ділянки та скасування їх реєстрації; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири; заборону вчиняти дії з реконструкції квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року про відмову в прийнятті позовної заяви

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року відмовлено в прийнятті позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Апелянтка не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Апелянтка вважає, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, оскільки позовна вимога, про визнання договору купівлі-продажу недійсним є похідною вимогою з позовом про визнання недійсним декларації, і не може розглядатись в окремому порядку.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що оскільки позивачем шляхом подання до суду позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу фактично було змінено предмет і підставу позову в цій частині, що не допускається вимогами процесуального законодавства, тому така не може бути прийнята до розгляду судом.

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд прийшов передчасно, з порушенням вимог процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, до початку розгляду справи по суті має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Позивач може змінити або предмет, або підставу позовних вимог тільки до початку розгляду справи по суті. Зміна одночасно предмету та підстав позову є новими позовними вимогами, які повинні оформлюватись відповідно до норм ЦПК України.

Справа судами різних інстанції слухалася неодноразово.

Після скасування попередніх рішень суду судом касаційної інстанції на новий судовий розгляд поступили позовні вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, предметом яких були сукупність норм матеріального права, що регулюють дозвільну містобудівну діяльність, а підставами наявність в діях відповідачів неправомірних дій, щодо порушення встановлених правил містобудівної діяльності, що призвело до порушення прав позивачів.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем подано дві заяви про уточнення позовних вимог щодо скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 03.01.2013 за №ІФ28; визнання недійсною заяви ОСОБА_6 від 17.12.2012 щодо видачі містобудівельних умов та обмежень; визнання недійсними містобудівельні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 17.12.2012 за №253 та скасування їх реєстрації; заборону вчиняти дії з реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин, якими фактично збільшено кількісний предмет позову в частині заявлених додаткових позовних вимог в межах існуючого предмету позову.

Суд у оскаржуваній ухвалі вказав, що заявлена вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є новою вимогою, яка не стосується ні предмету, ні підстав позову, що перебував на розгляді у суді.

Суд прийшов до неправильного висновку про відмову у її прийнятті, зіславшись на ч. 2 ст. 208 ЦПК України, яка визначає, що питання, повязані з рухом справи у суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також у інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Таким чином, суд першої інстанції постановив ухвалу, зіславшись на процесуальну норму права, яка не регулює питання про відмову в прийнятті позовної заяви.

З огляду на вищенаведене, постановлена у даній справі ухвала не відповідає вимогам процесуального права, тому не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року про відмову в прийнятті позовної заяви скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_9

ОСОБА_10