Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

за участі: відповідача і її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації на рішення Здолбунівського районного суду від 30 червня 2017 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року в суд звернулося Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації (далі Управління соцзахисту Здолбунівської РДА) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 80 842, 02 гривні. Позов мотивовано тим, що після отримання протягом листопада 2013 року по листопад 2016 року відповідачем державної допомоги як малозабезпеченій сім'ї було встановлено наявність у неї на праві власності автомобіля, що виключало задоволення її вимог про надання відповідної державної допомоги. Оскільки на час її отримання відповідач приховала дані відомості від Управління соцзахисту Здолбунівської РДА, тому просить стягнути надміру сплачені кошти з ОСОБА_1 на його користь.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 30 червня 2017 року Управлінню соцзахисту Здолбунівської РДА відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, що полягають у порушенні норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про нехтування судом тими обставинами, що внаслідок проведеної позивачем перевірки зясовано, що ОСОБА_1 надала при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї неповну або недостовірну інформацію про транспортні засоби, які перебувають у власності або володінні її родини. В деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, вона вказала лише право на автомобіль "Audi 100", р.н.з. ВК 8388 ВА, 1994 року випуску, що належить його власнику ОСОБА_1 Щодо її права власності на автомобіль "ВАЗ 21011", р.н.з. ВК 4171 АТ, 30.04.2010 року реєстрації, то про існування цього факту не згадала.

Дану обставину вона фактично визнала, подавши відповідачу письмові пояснення з цього приводу.

В звязку з прихованням обставин (поданням недостовірних відомостей), що унеможливлюють виплату державної соціальної допомоги, відповідачу нараховано до сплати 80 842, 02 гривні, про що її повідомлено ще до звернення в суд з позовом.

Судова практика про стягнення надміру сплачених коштів у подібних випадках стверджується ухвалами Вищого адміністративного суду України від 21.02.2012 року у справі №К9991/59007/11, від 06.02.2014 року у справі №К/800/57247/13, а також правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі №3484/2551/14-а.

З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове про задоволення позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог до ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із ненадання Управлінням соцзахисту Здолбунівської РДА доказів на підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача з метою одержання державної соціальної допомоги. Також судом встановлено відсутність у позивача рахункової помилки чи у діях одержувача державної соціальної допомоги умислу на неправомірне набуття спірних грошових коштів або винного приховування відомостей, які могли би вплинути на призначення і нарахування такої допомоги.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, і ці обставини сторонами не оспорюються, 27 листопада 2013 року, 15 травня 2014 року, 5 листопада 2014 року, 6 травня 2015 року, 3 листопада 2015 року, 10 травня 2016 року, 7 листопада 2016 року ОСОБА_1 зверталася до Управління соцзахисту Здолбунівської РДА із письмовими заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 2-2, зв.; 3-3, зв.; 4-4. зв.; 5-5, зв.; 6-6, зв.; 7-7, зв.; 8-8, зв.). На підставі поданих заяв останній своїми рішеннями від 16 грудня 2013 року, від 23 травня 2014 року, від 13 листопада 2014 року, від 22 травня 2015 року, від 19 листопада 2015 року, від 19 травня 2016 року та 10 листопада 2016 року призначив відповідачу відповідну соціальну допомогу (а.с. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу стягнення на користь позивача надмірно сплачених сум державної соціальної допомоги ОСОБА_1 в звязку з навмисним приховуванням нею при поданні заяви та декларації про доходи і майновий стан відомостей щодо наявності у власності транспортного засобу. В разі доведення відповідачем цієї обставини до Управління соцзахисту Здолбунівської РДА такої соціальної допомоги їй не було би призначено.

В ході проведення відповідної перевірки позивачем було встановлено, що ОСОБА_1 приховала той факт, що у її власності перебуває транспортний засіб автомобіль "ВАЗ 21011", р.н.з. ВК 4171 АТ, 30.04.2010 року реєстрації, про існування чого вона інформації органу соціального захисту населення не надала. Так, 7 грудня 2016 року на адресу Управління соцзахисту Здолбунівської РДА було направлено лист Територіального сервісного центру 5641 РСЦ МВС в Рівненській області за №31/17/5641-5281, де зазначено про те, що у власності відповідача рахується зазначений автомобіль (а.с. 30).

Тому 19 грудня 2016 року Управління соцзахисту Здолбунівської РДА своїм листом №6936/03.22/16 повідомило ОСОБА_1 про необхідність сплатити на розрахунковий рахунок 3202, код 03195458, МФО 833017, банк ВДК, де отримувачем є позивач, 80 842, 02 гривні переплати, що виникла з виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 31).

В подальшому, 22 грудня 2016 року, відповідач своїм рішенням припинив надання соціальної допомоги ОСОБА_1 з 1 грудня 2016 року, про що її повідомив листом №6994/03.-22/16 (а.с. 32).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилалася на те, що автомобіль "ВАЗ 21011", р.н.з. ВК 4171 АТ, 1975 року випуску, з 2011 року знаходився у розібраному стані, тобто не підлягав використанню. Відтак вона про його існування як транспортного засобу забула. Більше того, відповідно до довідок Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області від 26.06.2017 року №31/17-295 та Територіального сервісного центру 5641 РСЦ МВС України в Рівненській області від 15.12.2016 року №31/17/5641-5385 востаннє проходив перевірку технічного стану транспортного засобу 24 грудня 2009 року, а 15 грудня 2016 року даний автомобіль знятий з обліку у звязку з вибраковкою.

Також зазначала про шлюб із ОСОБА_1 з 2 серпня 2008 року, від якого мають дітей синів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом 1 групи "А" інвалідності.

Однак висновки суду першої інстанції про відмову в позові через відсутність у ОСОБА_1 умислу на приховування інформації, внаслідок чого вона неправомірно отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, не заслуговують на увагу.

Приходячи до висновку про задоволення вимог позивача, колегія суддів бере до уваги сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, і стверджують про обґрунтованість позову.

Так, зміст поданих ОСОБА_1 декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за 2013 2016 роки, свідчить про наявність у власності чоловіка заявника автомобіля "Аudi", р.н.з. ВК 8388 ВА, 1984 року випуску. Інших транспортних засобів у деклараціях не вказано.

Між тим, витребуваною 7 грудня 2016 року позивачем від Територіального сервісного центру 5641 РСЦ МВС в Рівненській області інформацією стверджено про існування у заявника права на автомобіль "ВАЗ 21011", р.н.з. ВК 4117 АТ, дата реєстрації 30.04.2010 року.

Таким чином, перевірені докази у справі, яким колегією суддів дано відповідну правову оцінку, очевидно вказують про наявність у відповідача умислу на приховування певних обставин при відсутності згадки в декларації щодо другого автомобіля в сім'ї.

Згідно із пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок)за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м на одного члена сім'ї та додатково 10, 5 кв.м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму".

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1.)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі к засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з ї боку і недобросовісності з боку набувача;

2.)інше майно, якщо це встановлено законом.

Пунктом 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого було виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення:

-визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї;

-повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

-у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

-у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Колегія суддів зважає на те, що правильність розміру надміру сплачених коштів державної соціальної допомоги відповідачем не оспорюється. Нею заперечується сама підстава для їх стягнення.

З урахуванням встановленого прямого безпосереднього умислу ОСОБА_1 на приховування інформації, яка в разі її доведення до відома органу соціального захисту населення не дозволила би відповідачу отримати спірні 80 842, 02 гривні надміру сплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, позов Управління соцзахисту Здолбунівської РДА підлягає задоволенню.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Щодо доводів апеляційної скарги про судову практику розгляду подібних правовідносин в порядку адміністративного судочинства, що засвідчена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 6 лютого 2014 року та від 21 лютого 2012 року, а також в постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 року, то колегія суддів з ними (тобто з твердженнями позивача у цій частині) погодитися не може.

Так, правова позиція, що висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №6-495цс16 і яка відповідно до абз. другого ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, вказує, що оскільки позов заявлено про стягнення грошових коштів через надмірну сплату сум державної допомоги, які стали власністю громадянки, і, на думку позивача, були набуті нею безпідставно, тому свідчить про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Таким чином, спір про стягнення надмірно сплачених сум державної допомоги належить вирішувати виключно за правилами цивільної юрисдикції.

Спонуканнями для ухвалення нового рішення про стягнення надміру виплачених сум державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що потягнуло незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

Оскільки органи соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору, тому в силу вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 808, 42 гривні за пред'явлення позову і 889, 26 гривень за подання апеляційної скарги разом 1 697, 68 гривень слід стягнути із відповідача в дохід держави.

На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", ст. 1215 ЦК України, п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації частково задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 30 червня 2017 року скасувати.

Позов Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації 80 842 (вісімдесят тисяч вісімсот сорок два) гривні 2 копійки надмірно сплачених сум державної соціальної допомоги.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 1 697 (одна тисяча шістсот девяносто сім) гривень 68 копійок судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: