Номер провадження 2/243/3991/2017
Номер справи 243/8426/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду із уточненим в ході судового розгляду позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 квітня 2016 року померла його мати - ОСОБА_3. 23 червня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 11/40 часток житлового з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 18 розташованого по вїзду Гворова м. Словянська Донецької області. Право власності на частину вказаного житлового будинку по в'їзду Говорова, № 18 зареєстровано також за іншим співвласником - ОСОБА_2, якії належать 52/80 часток вказаного домоволодіння. Таким чином, на теперішній час позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками вище вказаного нерухомого майна. 17 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовою пропозицією явитися до нотаріуса та укласти договір про поділ в натурі житлового будинку, як обєкта права спільної часткової власності. Однак, така пропозиція відповідачем була залишена без відповіді. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач вважає, що має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Крім того, як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири.

У звязку із наведеним, позивач просив суд провести розподіл житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вїзд Говорова, буд. 18, в натурі з урахуванням сформованого порядку користування між його співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виділити ОСОБА_1 житловий будинок літ. А-1 загальною площею 107,1 м.2, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований під номером 18 А по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення: коридор 1 площею 7,1 м.2 ; кухня 2 площею 10,6 м.2 ; житлова 3 площею 24,7 м.2 ; житлова 4 площею 21,1 м.2 ; житлова 5 площею 10,7 м.2 ; підсобне 6 площею 11,9 м.2 ; кімната газоб. 7 площею 7,6 м.2 ; коридор 8 площею 6,4 м.2 ; санвузол 9 площею 3,9 м.2 ; тамбур ІІІ площею 3,1 м.2 ; споруди: вбиральня літ. В; частина замощення літ. № 3; частина водопроводу літ. № 4; ворота № 1.

Виділити ОСОБА_2, житловий будинок літ. А-1 загальною площею 98,3 м.2, розташований під номером 18 по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення: коридор 1 площею 7,0 м.2 ; житлова 2 площею 21,0 м.2 ; житлова 3 площею 21,0 м.2 ; житлова 4 площею 24,6 м.2 ; кухня 5 площею 12,9 м.2 ; веранда І площею 9,4 м.2 ; кладова ІІ площею 2,4 м.2 ; споруди: ворота № 1; колодязь № 2; вбиральня літ. Г; частина замощення літ. № 3.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вїзд Говорова, буд. 18.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 107,1 м.2, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований під номером 18 А по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення: коридор 1 площею 7,1 м.2 ; кухня 2 площею 10,6 м.2 ; житлова 3 площею 24,7 м.2 ; житлова 4 площею 21,1 м.2 ; житлова 5 площею 10,7 м.2 ; підсобне 6 площею 11,9 м.2 ; кімната газоб. 7 площею 7,6 м.2 ; коридор 8 площею 6,4 м.2 ; санвузол 9 площею 3,9 м.2 ; тамбур ІІІ площею 3,1 м.2 ; споруди: вбиральня літ. В; частина замощення літ. № 3; частина водопроводу літ. № 4; ворота № 1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 98,3 м.2, розташований під номером 18 по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення: коридор 1 площею 7,0 м.2 ; житлова 2 площею 21,0 м.2 ; житлова 3 площею 21,0 м.2 ; житлова 4 площею 24,6 м.2 ; кухня 5 площею 12,9 м.2 ; веранда І площею 9,4 м.2 ; кладова ІІ площею 2,4 м.2 ; споруди: ворота № 1; колодязь № 2; вбиральня літ. Г; частина замощення літ. № 3.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання.

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_4, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Для спільної часткової власності характерно, що кожному власнику належить певний розмір частки в праві власності на спільну річ.

У судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серія: І-НО № 947993 (а.с. 7).

23 червня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 11/40 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 18 розташованого по вїзду Говорова м. Словянська Донецької області, який належав його матері на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою 10 червня 1963 року за р. № 6560 зареєстрованого в Словянському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1963 року в реєстрову книгу за №147/14а; договору дарування, посвідченого Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою Донецької області 06 вересня 1991року за р. № 2-3358 та зареєстрованого в Слов'янському БТІ 30 вересня 1991 року в реєстрову книгу за № 147/41а-331; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою Донецької області 17 жовтня 1996 року за р. № 3-4626 та зареєстрованого в державному комунальному підприємстві БТІ м. Словянська 05 листопада 1996 року в реєстрову книгу за №147/41-а. На земельній ділянці розташований один житловий будинок, деревяний, обкладений цеглою, позначений на плані літерою А-1, загальною площею 201,0 м.2 , житловою площею 123,1 м.2 , та господарські будівлі та споруди: вбиральня, позначена на плані літерою «В»; ворота 1; колодязь 2; замощення 3; водопровід 4 ( свідоцтво про право на спадщину від 23 червня 2017 року посвідчене приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, зареєстроване в реєстрі за № 1351; спадкова справа № в реєстрі 19/2016 (а.с. 8)),

Згідно із повідомленням КП «БТІ» м. Словянська № 2774-4/0,45/01 від 15 вересня 2017 року, за ОСОБА_2, 17 листопада 1947 року, народження, станом на 01 січня 2013 року зареєстроване право власності на 52/80 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вїзд Говорова, 18, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 листопада 2005 року (а.с. 9) (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 листопада 2005 року зареєстроване в реєстрі за № 2-2165, спадкова справа № 420/2005, витяг з КП «БТІ» м. Словянська про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8982558 від 17 листопада 2005 року (а.с. 10, 11)).

Згідно із рішенням Словянської міської ради Донецької області від 18 жовтня 2017 року № 679/3, за результатами розгляду звернення ОСОБА_6, з метою упорядкування поштових обєктів нерухомого майна, виконком міської ради вирішив 11/40 часткам житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими під номером 18. по в'їзду Говорова в м. Слов'янськ, які складаються з житлового будинку «літ. А-1», загальною площею 107,1м2 надати поштову адресу: в'їзд Говорова, 18-А м. Слов'янськ Донецької області.

Згідно із висновком № 1087 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження складеного 10 серпня 2017 року Донецьким НДІСЕ, у фактичному користуванні власника ОСОБА_1 перебуває частина житлового будинку (літ. А-1, а,а) квартира № 2 загальною площею 107,1 м.2 , до якої входять наступні приміщення:

коридор 1 площею 7,1 м.2 ;

кухня 2 площею 10,6 м.2 ;

житлова 3 площею 24,7 м.2 ;

житлова 4 площею 21,1 м.2 ;

житлова 5 площею 10,7 м.2 ;

підсобне 6 площею 11,9 м.2 ;

кімната газоб. 7 площею 7,6 м.2 ;

коридор 8 площею 6,4 м.2 ;

санвузол 9 площею 3,9 м.2 ;

тамбур ІІІ площею 3,1 м.2 ;

а також наступні споруди: вбиральня літ. В; частина замощення літ. № 3; частина водопроводу літ. № 4; ворота № 1, які можна вважати окремим автономним обєктом нерухомості, та який може використовуватися як самостійний обєкт, тобто 1/1 частина.

У фактичному користуванні власника ОСОБА_2 перебуває: частина житлового будинку (літ. А-1, а,а) квартира № 1 (загальною площею рівною 98,3 м.2 ), до якої входять наступні приміщення:

коридор 1 площею 7,0 м.2 ;

житлова 2 площею 21,0 м.2 ;

житлова 3 площею 21,0 м.2 ;

житлова 4 площею 24,6 м.2 ;

кухня 5 площею 12,9 м.2 ;

веранда І площею 9,4 м.2 ;

кладова ІІ площею 2,4 м.2 ;

споруди: ворота № 1; колодязь № 2; вбиральня літ. Г; частина замощення літ. № 3, які можна вважати окремим автономним обєктом нерухомості, та який може використовуватися як самостійний обєкт, тобто 1/1 частина.

Поділ зазначеного житлового будинку, в натурі, з урахуванням сформованого порядку користування між його власниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності, з виділом 1/1 частки домоволодіння кожному, можливий (а.с. 12-14).

17 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовою пропозицією явитися до нотаріуса та укласти договір про поділ в натурі житлового будинку, як обєкта права спільної часткової власності. Однак, така пропозиція відповідачем була залишена без відповіді (а.с. 15).

Отже, як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками зазначеного домоволодіння, склався порядок користування домоволодінням і спору по фактичному користуванню земельними ділянками та побутовими будівлями і спорудами між позивачем та відповідачкою не існує.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову суд не вбачає.

У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідачкою ОСОБА_2 на адресу суду було надано заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Відповідно до ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із положень вказаних статей, правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Співвласники, незалежно від розміру часток, при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування, та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Для спільної часткової власності характерно, що кожному власнику належить певний розмір частки в праві власності на певну річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, слідує, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Кожен з учасників права спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки в праві власності на спільне майно. Відповідно до цього кожен із співвласників може вимагати виділу своєї частки із спільного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійним виходом (квартиру).

Відповідно до розяснень викладених в п. 7 вказаної Постанови, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у приватній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Оскільки ОСОБА_2 позові вимоги про розподіл домоволодіння визнала у повному обсязі, запропонований варіант поділу, викладений у висновку експертизи узгоджуються із вимогами діючого законодавства, між співвласниками зазначеного домоволодіння, склався порядок користування вказаним домоволодінням і спору по фактичному користуванню земельною ділянкою та побутовими будівлями і спорудами між позивачем та відповідачкою не існує, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, та про можливість розподілу вказаного домоволодіння між ними в натурі з урахуванням сформованого порядку користування між його співвласниками, визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини домоволодіння, що відповідають 1/1 розміру частки кожної із сторін у спільному майні.

Компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом даної цивільної справи, позивач не вимагає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,13, 21,24, 41 Конституції України, ст.ст. 3,10,60,209,210,212-215 ЦПК України, ст.ст.3,15,16,317, 319, 328, 356, 358, 361,364,370 Цивільного кодексу України, ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року, суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку - задовльнити.

Провести розподіл житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вїзд Говорова, буд. 18, в натурі з урахуванням сформованого порядку користування між його співвласниками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, житловий будинок літ. А-1 загальною площею 107,1 м.2, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований під номером 18 А по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення:

коридор 1 площею 7,1 м.2 ;

кухня 2 площею 10,6 м.2 ;

житлова 3 площею 24,7 м.2 ;

житлова 4 площею 21,1 м.2 ;

житлова 5 площею 10,7 м.2 ;

підсобне 6 площею 11,9 м.2 ;

кімната газоб. 7 площею 7,6 м.2 ;

коридор 8 площею 6,4 м.2 ;

санвузол 9 площею 3,9 м.2 ;

тамбур ІІІ площею 3,1 м.2 ;

споруди: вбиральня літ. В; частина замощення літ. № 3; частина водопроводу літ. № 4; ворота № 1.

Виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, житловий будинок літ. А-1 загальною площею 98,3 м.2, розташований під номером 18 по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення:

коридор 1 площею 7,0 м.2 ;

житлова 2 площею 21,0 м.2 ;

житлова 3 площею 21,0 м.2 ;

житлова 4 площею 24,6 м.2 ;

кухня 5 площею 12,9 м.2 ;

веранда І площею 9,4 м.2 ;

кладова ІІ площею 2,4 м.2 ;

споруди: ворота № 1; колодязь № 2; вбиральня літ. Г; частина замощення літ. № 3.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вїзд Говорова, 18.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 107,1 м.2, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований під номером 18 А по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення:

коридор 1 площею 7,1 м.2 ;

кухня 2 площею 10,6 м.2 ;

житлова 3 площею 24,7 м.2 ;

житлова 4 площею 21,1 м.2 ;

житлова 5 площею 10,7 м.2 ;

підсобне 6 площею 11,9 м.2 ;

кімната газоб. 7 площею 7,6 м.2 ;

коридор 8 площею 6,4 м.2 ;

санвузол 9 площею 3,9 м.2 ;

тамбур ІІІ площею 3,1 м.2 ;

споруди: вбиральня літ. В; частина замощення літ. № 3; частина водопроводу літ. № 4; ворота № 1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 98,3 м.2, розташований під номером 18 по вїзду Говорова в м. Словянську Донецької області, до складу якого входять приміщення:

коридор 1 площею 7,0 м.2 ;

житлова 2 площею 21,0 м.2 ;

житлова 3 площею 21,0 м.2 ;

житлова 4 площею 24,6 м.2 ;

кухня 5 площею 12,9 м.2 ;

веранда І площею 9,4 м.2 ;

кладова ІІ площею 2,4 м.2 ;

споруди: ворота № 1; колодязь № 2; вбиральня літ. Г; частина замощення літ. № 3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4