Справа № 369/5003/17
Провадження № 2/369/2608/17
20.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 07 жовтня 2016 року о 09 год. 10 хв. на 25 км Житомирського шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, ОСОБА_2 не вибрав безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався попереду, та яким в цей час керував він, позивач у справі. В свою чергу, від удару автомобіль позивача відкинуло на автомобіль НОМЕР_3, що рухався попереду. При цій дорожньо-транспортній пригоді три автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю Опель, д.н.з. 7171ЕМ, 2013 року випуску, що належить йому, ОСОБА_1, заподіяні значні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «ОСОБА_3 Віто», д.н.з. НОМЕР_4, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега», що підтверджується полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Поліс діє один рік з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2016 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановлено у розмірі 50 000 грн, франшиза-1000 грн..
Згідно Висновку визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Опель Антара», державний знак НОМЕР_2, що міститься у Звіті № 5370 про визначення вартості матеріального збитку від 02 листопада 2016 року, складеного СПД ОСОБА_4, сума майнової шкоди, заподіяної позивачу, складає 440 971 грн. 12 коп..
За проведені дослідження оцінювачем СПД ОСОБА_5 позивач поніс витрати в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідно Договором № 5370 на проведення експертної оцінки від 20 жовтня 2016 року, актом № 5370 здачі-прийняття виконаних робіт від 02 листопада 2016 року.
Позивач ОСОБА_1 одразу після ДТП звернувся до страхової компанії відповідача АСК «Омега» з вимогами та заявою про отримання страхового відшкодування в повному обсязі, зокрема, заявою про отримання страхового відшкодування від 10 жовтня 2016 року вх. № 416.
Листом вих. № 1000 від 14 квітня 2017 року АСК «Омега» повідомив позивача про прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. по Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6790771, за ДТП, що сталась 07 жовтня 2016 року. Через тиждень після цього листа АСК «Омега» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн..
Позивачем враховано, що франшиза, яка складає 1000 грн., з страхової компанії не стягується відповідно до вимог п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана норма Закону передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В даному випадку розмір франшизи становить 1000 грн.. Тому різниця між страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню із страховика, та фактичним матеріальним збитком, понесеним позивачем, становить 391 971 грн. 12 коп..
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 391 971 грн. 12 коп., а також витрати, пов»язані з визначенням вартості матеріального збитку в розмірі 1000 грн., а разом-392 971 грн. 12 коп..
Враховуючи те, що позивач вимушено звернувся до Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» для відновлення свого порушеного права, а також те, що витрати на ці дослідження пов»язані безпосередньо з ДТП, винним у якій визнано відповідача, то позивач має право на їх компенсацію.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи представник позивача повідомлений належним чином, суду надана заява, в якій представник позивача позов підтримав і просив розглянути справу у відсутності позивача і його представника.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно вимог ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб»єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб»єкти права власності рівні перед законом.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об»єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що відповідно до постанови судді апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року 07 жовтня 2016 року о 09 год. 10 хв. на 25 км Житомирської траси ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_5, не вибрав безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався попереду. У свою чергу, від удару автомобіль відкинуло на автомобіль НОМЕР_3, що рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 12.1. 13.1. ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП. Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2016 року серії АП1№ 238752, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1, водія ОСОБА_7, фотознімками, доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення, висновком автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 463 від 21 лютого 2017 року. Постановою судді апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано. Прийнято нову постанову, якою визнано ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв»язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Постановою судді апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року виправлено допущену в постанові апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року описку, а саме в мотивувальній частинах постанови дату ухвалення постанови судом першої інстанції-15 грудня 2017 року, виправлено на 15 грудня 2016 року.
Згідно Звіту № 5370 про визначення вартості матеріального збитку СПД ОСОБА_4 від 02 листопада 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Опель Антара», державний номер НОМЕР_2, станом на 02 листопада 2016 року, складає 440 971,12 грн..
За проведення дослідження оцінювачем СПД ОСОБА_5 позивач поніс витрати в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідно Договором № 5370 на проведення експертної оцінки від 20 жовтня 2016 року, актом № 5370 здачі-прийняття виконаних робіт від 02 листопада 2016 року.
Позивач ОСОБА_1 одразу після ДТП звернувся до страхової компанії відповідача АСК «Омега» з вимогами та заявою про отримання страхового відшкодування в повному обсязі, зокрема, заявою про отримання страхового відшкодування від 10 жовтня 2016 року вх. № 416.
Листом вих. № 1000 від 14 квітня 2017 року АСК «Омега» повідомив позивача про прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. по Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6790771, за ДТП, що сталась 07 жовтня 2016 року. Через тиждень після цього листа АСК «Омега» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн..
Позивачем враховано, що франшиза, яка складає 1000 грн., з страхової компанії не стягується відповідно до вимог п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана норма Закону передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В даному випадку розмір франшизи становить 1000 грн.. Тому різниця між страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню із страховика, та фактичним матеріальним збитком, понесеним позивачем, становить 391 971 грн. 12 коп..
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 60, 79, 88, 209, 213-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 391 971 грн. 12 коп. матеріальної шкоди та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3919 грн. 71 коп., 1 000 грн. за проведення дослідження оцінювачем, 10 500 грн. за проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, та витрати за надання правової допомоги у розмірі 13 650 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.