АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/818/17 Справа № 200/7259/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Городничої В.С.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.06.2014 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від спільного життя вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачкою не склалося через систематичні суперечки, втрату почуття поваги один до одного, існування різних поглядів на життя. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені, вони проживають окремо. Тому позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований 21.06.2014 року між ним та відповідачкою.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 21.06.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис №395) розірвано; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 551,20 грн.

З таким рішенням не погодилась відповідач, звернулась з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, просить доповнити його інформацією про встановлення, за взаємною згодою, факту проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 за місцем проживання матері, судові витрати просить покласти на позивача.

Відповідач ОСОБА_2 подала також доповнення до апеляційної скарги, за змістом яких просить: доповнити мотивувальну та резолютивну частину рішення змістом про досягнення згоди ОСОБА_3 із ОСОБА_2 про місце проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_5, із її матір'ю ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_2; виправити у тексті рішення дату народження малолітньої ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_3 р. на ІНФОРМАЦІЯ_2 року; змінити у мотивувальній та резолютивній частинах визначення «неповнолітня дитина» на визначення «малолітня дитина»; доповнити мотивувальну частину рішення змістом пояснень відповідачки щодо підстав відсутності заперечень розірвання шлюбу із позивачем; виправити твердження суду: «Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає» на твердження із наступним змістом: «Відповідач надав клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 17.10.2016 року, без її присутності, оскільки не має змоги залишити дитину. Проти розірвання шлюбу заперечень не має.»; змінити резолютивну частину рішення щодо стягнення судових витрат; судові витрати у справі покласти на позивача.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року виправлено описку, допущену у рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року, - постановлено зазначити в рішенні суду дату народження дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, замість неправильної дати «ІНФОРМАЦІЯ_3 року» (а.с. 111).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за вимогою відповідачки про доповнення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року інформацією щодо наявності домовленості сторін про місце проживання дитини разом з матір»ю (а.с. 112-113).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2017 року виправлено частково описки в рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року, не змінюючи його змісту; в мотивувальній та резолютивній частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року замість нерівно зазначеного «неповнолітня дитина», ухвалено правильно зазначити «малолітня дитина»; в абзаці 3 мотивувальної частини рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року замість невірно зазначеного: «Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає.», ухвалено правильно зазначити: «Відповідачка надала клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 17.10.2016 року без її присутності, оскільки не має змоги залишити дитину. Проти розірвання шлюбу заперечень не має.»; в іншій частині відмовлено (а.с. 119-120).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо досягнення згоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про місце проживання їх малолітньої дитини з матір'ю ОСОБА_2 та відображення змісту пояснень відповідачки щодо підстав відсутності заперечень розірвання шлюбу із позивачем (а.с. 137).

Кожна з вказаних вище ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року та від 05 травня 2017 року, на час розгляду даної справи апеляційним судом, в апеляційному порядку не оскаржена.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованістьрішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 21.06.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №395 (а.с. 5).

Також встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Місцевим судом встановлено, що, через відсутність взаєморозуміння та взаємної поваги, сторони по даній справі подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

Частина 1 статті 3 Сімейного кодексу України проголошує, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Колегія приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо доцільності збереження сім'ї та наявності у відповідачки бажання відновити подружні стосунки з позивачем; рішення місцевого суду в частині висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу сторін не оскаржено, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Доводи відповідачки щодо наявності в оскаржуваному рішення описок враховані місцевим судом, який, шляхом постановлення вищевказаних ухвал від 14 квітня 2017 року та від 05 травня 2017 року (які не оскаржені в апеляційному порядку), виправив описки щодо дати народження дитини сторін, правильно зазначив, що дитини є малолітньою та правильно і повно вказав зміст заяви відповідачки щодо проведення судового засідання місцевим судом 17.10.2016 року без її присутності у судовому засіданні.

Крім того, вищевказаними ухвалами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року та від 05 травня 2017 року (які не оскаржені в апеляційному порядку) відмовлено в ухваленні додаткового рішення щодо досягнення згоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про місце проживання їх малолітньої дитини з матір'ю ОСОБА_2.

Згідно змісту позовної заяви про розірвання шлюбу на а.с. 1 - 2, відповідно до змісту ухвали про відкриття провадження у даній справі від 25.05.2016 року (а.с. 11), позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини позивачем не заявлялась, відповідний зустрічний позов у справі також не заявлявся. Отже, питання щодо визначення місця проживання дитини сторін не було предметом розгляду у даній справі. Самий лише факт наявності чи відсутності домовленості сторін щодо місця проживання дитини не спростовує правильність висновку місцевого суду про доведеність підстав для розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Більше того, апелянтом не оскаржується висновок місцевого суду щодо необхідності задоволення позову про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат колегія приймає до уваги положення ст. 88 ЦПК України, де передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що позов про розірвання шлюбу було задоволено; розмір судових витрат позивача на суму 551,20 грн. підтверджено належним письмовим доказом - платіжним дорученням №557 від 21.04.2016 року на а.с. 7; доказів наявності підстав для звільнення відповідачки від сплати судових витрат ні місцевому суду, ні суду апеляційної інстанції не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, - колегія дійшла висновку про правильне застосування місцевим судом положень ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, зміст доводів апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді