Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1693/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

12.10.2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області про визнання в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, право власності на:

- земельну ділянку НОМЕР_2 площею 3,82 га., розташовану на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 26 лютого 2001 року Розсохуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3;

- земельну ділянку НОМЕР_6 площею 2,00 га., розташовану на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 31 травня 2006 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її рідний дядько - ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2,00 га та 3,82 га, що розташовані на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства.

За життя, ОСОБА_4 заповіту не складав.

Вона є єдиним спадкоємцем померлого за законом за правом представлення.

Однак, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. Отримати дублікати не має можливості у зв'язку із смертю власника земельних ділянок.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2015 року в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті рідного дядька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, площею 3,82 га, що розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого 26.02.2001 року Розсохуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3. Визнано право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, площею 2,00 га, що розташована на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_7, виданого 31.05.2006 року Маловисківською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

ОСОБА_2, яка не приймала участь у розгляді справи, оскаржила в апеляційному порядку зазначене рішенні, вказавши що ним порушуються її права та просить про скасування, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, її рідна тітка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4. Спадщину після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті і по теперішній час ОСОБА_2 продовжує відкрито використовувати вищевказаний житловий будинок. Саме тому вона є особою, яка має інтерес до спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4. Крім того, позивач не надавала допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжкі хвороби знаходився у безпорадному стані, тому відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК вона повинна бути усунута від спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6, а також пояснення ОСОБА_7, який представляє інтереси ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги за наступного.

Згідно ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у розгляді справи, а також особи, які не брали участь у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про те, що позивач є спадкоємцем померлого за правом представлення, інші спадкоємці відсутні, представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки втрачено.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_8 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 ОСОБА_4 належали земельні ділянки: площею 3,82 га та 2,00 га, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Розсохуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина в тому числі і на вищевказані земельні ділянки.

Згідно довідки, виданої Розсохуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області № 416, ОСОБА_4 був прописаний і проживав АДРЕСА_1 з 1960 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 січня 2017 року, залишеним 05 жовтня 2017 року без змін судом апеляційної інстанції встановлено юридичний факт, а саме що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною племінницею ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

13 грудня 2006 року ОСОБА_3 звернулася до Маловисківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.35).

Постановою державного нотаріуса від 21 лютого 2017 року № 92/02-31 позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки (а.с.15).

Згідно ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_4 за законом за правом представлення після свого батька ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_10, ОСОБА_7 розширив мотиви апеляційного оскарження та посилаючись на норми ст. 256, 261,ч. 3,4 ст. 267 ЦК України зазначив, що судом не встановлено, коли саме позивач дізналась про своє порушене право та чому вона звернулася до суду майже через 11 років після смерті спадкодавця. Крім того, позивачем не вірно обрано спосіб захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування, оскільки в даному випадку їй необхідно було оскаржувати нотаріальні дії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат».

Однак вказані підстави оскарження судом апеляційної інстанції не беруться до уваги , оскільки вони не були викладені в доводах апеляційної скарги та судове рішення не порушує інтереси та права апелянта..

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_4, ні за законом, ні за заповітом, тобто її не можна віднести до кола осіб, які мають право на спадкування майна померлого, у зв'язку з чим в неї відсутні будь-які правові підстави володіння спадковим майном.

Тому, виходячи з принципу черговості спадкування за законом, визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за правом представлення, не впливає на права та інтереси ОСОБА_2, та не суперечить нормам матеріального та процесуального права. Доказів обґрунтованості претендування на майно померлого, зокрема земельні ділянки, стороною не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на набувальну давність є безпідставним, оскільки таке право нею не встановлювалось, не заявлялось у передбаченому законом порядку.

Усунення ОСОБА_3 від права спадкування за законом є окремою позовною вимогою, яке вирішується за заявами спадкоємців, якою не являється ОСОБА_2.

Крім того, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказувала про своє право на спадкове майно ОСОБА_4, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, яким вона нібито на даний час користується.

Однак, предмет спору по даній справі право власності в порядку спадкування на земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене розглядаючи справу судом додержані норми матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: