Справа № 505/2170/16-ц
Провадження № 2/505/118/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.10.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» звернувся 08.06.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 03.09.2014 між ОСОБА_2 (далі - відповідач) та пасажирським вагонним депо Одеса-Головна державного підприємства „Одеська залізниця було укладено контракт №422.

Згідно постанови КМУ від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ПАТ „Укрзалізниця) на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, утворено ПАТ «Укрзалізниця», до складу якого, згідно з додатком №1 вищевказаної постанови увійшло ДП „Одеська залізниця.

Згідно витягу з ЄДР, а саме графи «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Одеська залізниця».

Таким чином, контракт укладений між відповідачем та пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця є таким, що укладений між ПАТ „Укрзалізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця та відповідачем.

З умовами укладеного контракту відповідач була ознайомлена та згодна, про що свідчить її особистий підпис та відсутність заперечень, а також оскарження дій позивача з приводу укладання контракту або його умов.

18.11.2015 року на шляху прямування поїзда №23 сполученням Москва-Одеса на дільниці Москва-Суземка здійснена перевірка складу поїзда працівниками Брянської дільниці Московської філії Акціонерного товариства „Федеральна пасажирська компанія" (далі - АТ „ФПК"). За результатами перевірки складено акт № А 081158 від 18.11.2015 року. Згідно зазначеного акту під час проведення ревізії у вагоні № 10/10203, де черговим провідником була відповідач, виявлено 1 (одного) безквиткового пасажира, який їхав від ст. Москва до ст. Калуга в салоні вагона на місці №18.

Відповідно Інструкції провіднику пасажирського вагону міждержавного сполучення від 13.09.1996 р. „проводник несет ответственность за провоз безбилетных пассажиров и излишней ручной клади".

Окрім того, перед відправленням поїзної бригади у рейс, 14.11.2015 року начальником поїзда проведено цільовий інструктаж щодо положень Інструкції №ЦЛ-0038. Зазначений інструктаж було пройдено і відповідачем, про що свідчить п особистий підпис.

Неправомірними діями відповідача було порушено п. 8.2.1 Інструкції Зв ЦЛ-0038 в частині перевезення безквиткових пасажирів, умови укладеного контракту, а також Угоду про економічну відповідальність за перевезення безквиткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, неоформленого багажу, вантажобагажу і не передавання для реалізації місць в пасажирських поїздах.

За порушення скоєні відповідачем АТ „ФПК", згідно п. 5 Угоди накладено штраф у розмірі 200,00 швейцарських франків за курсом 27,245 грн. еквівалент у гривні складає суму у розмірі 5449 грн.

Відповідно повідомлення (авізо) №235 від 17 березня 2016 р. філія „Одеська залізниця" сплатила штраф у розмірі 7 901,05 грн.

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» матеріальну шкоду у розмірі 5449,00 грн., яка була завдана під час виконання трудових (службових) обовязків, а також стягнути судові витрати по справі.

В ході судового розгляду справи представник позивача уточнила позов пояснивши, що у звязку з реорганізацією позивачем у справі на цей час є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія», а відповідачем у звязку із зміною прізвища є - ОСОБА_1

Представник позивача в ході розгляду справи на позові наполягала у повному обсязі та не заперечувала у заочному рішенні.

Додатково пояснювала, що відповідач від добровільного погашення шкоди відмовляється, тому змушені звернутись в суд з цим позовом. До цього часу шкоду відповідачем не відшкодовано.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, в судове засідання повторно не зявилась. Сповіщалась за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклик до суду повернувся із зазначенням «За зазначаю адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування відповідача суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди представника позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.09.2014 між ОСОБА_2 та пасажирським вагонним депо Одеса-Головна державного підприємства „Одеська залізниця було укладено контракт №422 дію якого додатковою угодою від 03.09.2014 року між сторонами було продовжено до 15.09.2016 року .

Згідно постанови КМУ від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ПАТ „Укрзалізниця) на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, утворено ПАТ «Укрзалізниця», до складу якого, згідно з додатком №1 вищевказаної постанови увійшло ДП „Одеська залізниця.

Згідно витягу з ЄДР, а саме графи «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Одеська залізниця».

Таким чином, контракт укладений між відповідачем та пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця є таким, що укладений між ПАТ „Укрзалізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця та відповідачем.

18.11.2015 року на шляху прямування поїзда №23 сполученням Москва-Одеса на дільниці Москва-Суземка здійснена перевірка складу поїзда працівниками Брянської дільниці Московської філії Акціонерного товариства „Федеральна пасажирська компанія". За результатами перевірки складено акт № А 081158 від 18.11.2015 року. Згідно зазначеного акту під час проведення ревізії у вагоні № 10/10203, де черговим провідником була відповідач, виявлено 1 (одного) безквиткового пасажира, який їхав від ст. Москва до ст. Калуга в салоні вагона на місці №18.

За порушення скоєні відповідачем АТ „ФПК", згідно п. 5 Угоди накладено штраф у розмірі 200,00 швейцарських франків за курсом 27,245 грн. еквівалент у гривні складає суму у розмірі 5449 грн.

Відповідно повідомлення (авізо) №235 від 17 березня 2016 р. філія „Одеська залізниця" сплатила штраф у розмірі 7 901,05 грн.

Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди за винятком випадків, передбачених законодавством.

Статтею 132 КЗПП України визначено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Випадки повної матеріальної відповідальності працівника за шкоду, заподіяну з їх вини підприємству, передбачені ст.134 КЗПП України.

Між сторонами 01.07.2008 року було укладено Типовий договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до розяснень, наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14, за правилами ст.132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі.

Згідно довідки Виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-головна від 19.10.2017 року №ПКВЧД-3-14/1040 середній заробіток відповідача станом на травень 2017 року склав 6425,28 грн.

Відповідно до п.8.2.1 Інструкції провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038, затвердженої Наказом Укрзалізниці №234-ц від 1.09.2003року 8.2. Провідник несе дисциплінарну відповідальність згідно з законодавством про працю та Положенням, про дисципліну працівників залізничного транспорту за порушення трудової дисципліни та посадових обов'язків, зокрема:

8.2.1. Перевезення безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі.

Відповідно до розяснень, наданих в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14 право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

Тому суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає задовленню у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88,212-215,224 ЦПК України, суд заочно

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія»задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія»матеріальну шкоду у розмірі 5449,00 грн., яка була завдана під час виконання трудових (службових) обовязків,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив за заявою відповідача, поданою ним до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я-