Справа №591/1870/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/959/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2017 року

в цивільній справі за поданням державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а:

11 квітня 2017 року до суду звернувся державний виконавець Добринь Ю.В. з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України. Свої вимоги мотивує тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 920/509/15 від 05 травня 2015 року, виданого Господарським судом Сумської області про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ТОВ «Тропік» основного боргу 381 342 грн. 00 коп., штрафу 19 067 грн. 10 коп., витрат по сплаті судового збору 8008 грн. 19 коп. При проведенні виконавчих дій встановлено, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, так як заборгованість не сплачує.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2017 року у задоволенні подання державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Тропік» просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця. В доводах апеляційної скарги зазначають, що боржник ухиляється від виконання зобовязань. Після того, як рішення суду набрало законної сили, він відчужив свою частку у статутному капіталі ТОВ «НЛ-Спорт», а 29 липня 2015 року зареєстрував нову редакцію Статуту, що унеможливило звернення стягнення на це майно у вигляді частки у статутному капіталі товариства. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2017 року боржника було оголошено в розшук, оскільки за викликом державного виконавця він не зявляється, місце його фактичного перебування невідоме. Протягом 2015-2016 років ОСОБА_4 отримував доходи, що підтверджується постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 818/1614/16.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження ВП № 47702959 з примусового виконання наказу № 920/509/15 від 05.05.2015 року, виданого Господарським судом Сумської області, про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ТОВ «Тропік основного боргу 381 342 грн. 00 коп., штрафу 19 067 грн. 10 коп., витрат по сплаті судового збору 80008 грн. 19 коп. (а. с. 8).

Постановою державного виконавця від 28 травня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду (а. с. 6).

28 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а. с. 9).

13 листопада 2015 року винесено постанову про арешт коштів боржника (а. с. 13).

Згідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11 квітня 2016 року на рахунку ОСОБА_4 недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів боржника (а. с. 27).

16 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника (а. с. 14). Згідно рапорту інспектора поліції встановити чи мешкає ОСОБА_4 за адресою: м. Суми, вул. Кутузова, 53 не вдалося (а. с. 15).

09 березня 2016 року винесено постанову щодо оголошення розшуку транспортного засобу ГАЗ 33021 зареєстрованого за боржником, а також постанову про зупинення виконавчого провадження (а. с. 19-20).

11 березня 2016 року боржник звернувся до відділу ДВС із заявою про те, що він мешкає за адресою: м. Суми, вул. Кутузова, 53 (а. с. 21).

17 березня 2016 року державний виконавець звернувся до Сумського відділу поліції м. Суми Головного управління національної поліції в Сумській області з поданням (повідомленням) про вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України за невиконання рішення суду (а.с . 22).

Згідно листа Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області від 23 березня 2017 року за № 8/2264 стосовно невиконання рішення суду ОСОБА_4 було повідомлено, що за результатами перевірки факти, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 встановлені не були, а тому у зв'язку з відсутністю даних, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення, інформація по заяві державного виконавця до ЄРДР не вносилась (а. с. 34).

За результатами виходу державного виконавця 30 березня 2016 року за адресою: м. Суми, вул. Кутузова, 53, встановлено, що двері будинку ніхто не відчинив, тому залишено виклик до відділу на 04 квітня 2016 року (а. с. 24; 25).

Відповідно до даних УДМС України в Сумській області ОСОБА_5 в Сумській області зареєстрованим не значиться (а. с. 30).

Актом державного виконавця від 27 січня 2017 року встановлено, що боржник за адресою: м. Суми, вул. Кутузова, 53 не проживає, а тому неможливо виявити майно боржника (а. с. 32).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна нерухомого майна у боржника не виявлено (а. с. 35).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2017 року задоволено подання державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС м. Суми ОСОБА_3 та оголошено розшук ОСОБА_4 (а. с. 37).

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази на підтвердження факту свідомого і навмисного ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, а також у звязку з відсутністю доказів щодо виїздів боржника за межі України або наміру здійснити такий виїзд.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

У звязку із зазначеним, на думку колегії суддів, сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчими документами або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, так як суду не надано достовірних даних щодо отримання боржником копії постанови виконавчої служби про відкриття стосовно боржника виконавчого провадження про примусове виконання наказу господарського суду Сумської області стосовно апелянта.

Не виявлення державним виконавцем Ніколаєнка Л.А. за місцем проживання також не є достатнім підтвердженням факту ухилення від виконання рішення. Так, після оголошення ОСОБА_4 у розшук за поданням державного виконавця, він особисто звертався із письмовими заявами до державного виконавця Добринь Ю.П., в яких пояснював, що не переховується від державної виконавчої служби, а виконати наказ господарського суду не має можливості, так як підприємство, директором якого він є не працює, він на даний час існує за рахунок допомоги його батьків та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. Вказана обставина підтверджується наданими ОСОБА_4 копіями його заяв від 21.04.2017 року, 26.04.2017 року, зареєстрованих у відділі Ковпаківського ДВС, а також копією його пояснень правоохоронним органам від 18.05.2017 року, відібраних у нього на виконання ухвали суду про оголошення останнього у розшук.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що після набрання рішенням суду законної сили та після накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 він здійснив відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «НЛ-Спорт», отримував доходи протягом 2015-2016 років, що підтверджується постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 818/1614/16. Належні докази, які б підтверджували, що у ТОВ «НЛ-Спорт» є майно, на яке можна звернути стягнення, відсутні. В зазначеній постанові Сумського окружного адміністративного суду наявність та розмір доходів ОСОБА_4 за 2015-2016 роки не вказано. Інші докази, які б підтверджували змогу боржника ОСОБА_4 виконати зобовязання у повному обсязі або частково та його невиконання з неповажних причин, державним виконавцем до подання не додано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 березня 2017 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: