Справа 431/1655/17
Провадження 2/431/686/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: судді Олійник С.В., за участю секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_4 сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку набувальної давності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_4 сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку набувальної давності.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що починаючи з 2002 року він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_2 (третьою особою у справі), неповнолітньою донькою, ОСОБА_5, проживають за адресою: вул. Соснова - 118, с.Верхня Покровка, Старобільський район, Луганська область. 2011 року народилася донька, Олександра, яка теж мешкає разом з ними. Раніше дане домоволодіння належало ОСОБА_6, яка померла 06.12.2001 року. Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_7, син померлої. З ним вони домовилися про купівлю продаж спадкового будинку за 10 000 грн.. Гроші він мав сплачувати частинами у розстрочку, а договір мали б укласти після отримання ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину. Так частину грошей він віддав ОСОБА_7, але 06.12.2009 року він помер. Залишок несплаченої суми він потім віддав дружині ОСОБА_7 ОСОБА_8. Деякі розписки про отримані суми грошей збереглися. Зі свого боку він виконав усі зобов'язання сплатив 10 000 грн. за будинок. Вже 2017 року з'ясувалося, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ще 1997 року розлучилися, але жили як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу наступні роки. Як йому стало відомо пізніше, після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв його син ОСОБА_3, (відповідачі у справі). Потім вони переїхали жити до м.Старобільська. Як наслідок, він не зміг документально оформити право власності на будинок. Фактично має лише технічний паспорт та копію свідоцтва про право на спадщину, згідно якого ОСОБА_6 є власницею житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці, розмір якої буде встановлено після одержання Державного акту на землю в селі Верхня Покровка, вулиця Соснова №118 (сто вісімнадцять) Старобільського району, Луганської області. Усі ці роки вони разом з дружиною вели спільне господарство, сплачували комунальні платежі. Як учасник бойових дій земельний податок він не платив. Вони з дружиною 14 років добросовісно та безперервно володіли та відкрито користувались даним нерухомим майном, доглядали за будинком, утримували його, постійно робили в ньому поточний та капітальний ремонти. Визнати укладеним договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо. Позасудового способу захисту його інтересів та визнання права власності на будівлю діючим законодавством України не передбачено. Тому, просить суд у порядку набувальної давності визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Соснова №118 (сто вісімнадцять), село Верхня Покровка, Старобільський район, Луганська область, що за життя належав ОСОБА_6, яка померла 06.12.2001 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, із задоволенням позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 сільська рада Старобільського району Луганської області в особі сільської голови ОСОБА_10, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, із задоволенням позову ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови Пленуму № 5 від 07.02.2014 року ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що судовою практикою стало те, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, що підтверджується матеріалами цивільної справи, копіями матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_6, інвентаризаційною справою № 150 на спірне домоволодіння, копіями розписок від позивача на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виплату грошей в рахунок купівлі-продажу домоволодіння тощо.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позов ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_4 сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку набувальної давності - законним, обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст.10,11, 61, ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_4 сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку набувальної давності - задовольнити.

У порядку набувальної давності визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Соснова №118 (сто вісімнадцять), село Верхня Покровка, Старобільський район, Луганська область, що за життя належав ОСОБА_6, яка померла 06 грудня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник