У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

представника субєкта оскарження ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії посадових осіб Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду зі скаргою на дії посадових осіб Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо не вчинення належних дій по завершенню виконавчого провадженя №47735796 та зобовязати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавцяРівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 09.06.2015 по виконавчому провадженню №47735796, належне їй нерухоме та рухоме майно.В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.06.2015 на підставі виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №569/17247/13-цвід 16.02.2015року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 (на сьогодні - Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області) було прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження №47735796 та внаслідок чого 09.06.2015 накладено арешт на все належне боржнику рухоме та нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження, а 04.12.2015 виконавчий документ було повернено стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, тобтоповернуто стягувачеві через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, та через безрезультатність здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна. Виконавчий документ було повернуто, проте накладений арешт державним виконавцем не було скасовано. Наявність арешту на належне їй майно перешкоджає у реалізації її права на розпорядження вказаним майном, що і послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав скаргу в межах її доводів та просив задовольнити.

Представник Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ст.. державний виконавець Токарець Т.С. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки діяла в межах вимог ЗУ «Про виконавче провадження». На даний час виконавче провадження № 47735796 закінчене, відтак, будь-яких виконавчий дій в даному виконавчому провадженні здійснювати не може.

Засліхаши пояснення представника заявника, представника субєкта оскарження, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні в Рівненському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження № 47735796, відкрите на виконання рішень Рівненського міського суду Рівненської області, боржником за якими є ОСОБА_3.

Як слідує з інформаційної довідки від 11.10. 2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції 09.06.2015 р. було винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_3 та оголошено заборону відчуження.

На сьогоднішній день виконавче провадження № 47735796 завершено у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Стягувачем при повторному предявленні, у межах нового виконавчого провадження № 51237275 було подано заяву про сплату в повному обсязі боргу ОСОБА_3, фінансові зобовязання перед стягувачем ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» повністю виконані, однак накладені в межах виконавчих проваджень арешти нерухомого та рухомого майна, які стягувач просив зняти, залишаються чинними. ОСОБА_3 у своїй заяві до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 11.10.2017 просила зняти арешт з її майна, у звязку з повним виконанням рішення суду, однак в цьому їй було відмовлено.

Відповідно до п.2 ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім: випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до п.3.17. Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністретства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Таким чином, приписи чинного законодавства чітко передбачають дії державного виконавця в разі повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема, зняття раніше накладеного арешту. Тому державними виконавцями, при поверненні виконавчого документу стягувачу, у межах виконавчого провадження № .12.2015р. на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» помилково не було скасовано заходу забезпечення виконання рішення суду.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 51237275, яке було заведене за повторним звернення стягувача з заявою про примусове виконання рішення суду, закінчене у звязку з сплатою в повному обсязі боргу ОСОБА_3, при цьому також не були вчинені заходи щодо зняття арешту з майна боржника та не скасовані інші вжиті заходи примусового виконання рішення.

Суд прийшов до висновку, що субєктом оскарження не доведено і судом не встановлено наявності законних підстав для перебування на теперішній час нерухомого та рухомого майна, належного ОСОБА_3 під арештом.

За наведених обставин, та з метою відновлення порушених прав ОСОБА_3 , за захистом яких вона звернулася до суду, суд прийшов до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до задоволення шляхом скасування постанови державного виконавця та зняття накладеного арешту з нерухомого та рухомого майна, належного їй на праві власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 210, 212, 294, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити .

Постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про накладення арешту по виконавчому провадженню № 47735796 від 09.06.2015р. скасувати.

Зобовязати Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений в межах виконавчого провадження № 47735796 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2015р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду О.В.Панас