Провадження № 2/760/3588/17
В справі № 760/5885/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

13 червня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- Щербак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській обл. АТ »Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить у рахунок погашення заборгованості відповідачки за Іпотечним договором № 3265 від 29 листопада 2007 року в сумі 458 926, 29 гр., яка складається з: 183 107, 71 гр. основного боргу, 36 661, 68 гр. відсотків, 33 521, 47 гр. пені за несвоєчасну сплату основного боргу,6 711, 64 гр. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 14 879, 89 гр. річних по основному боргу, 2 487, 76 гр. річних по відсотках, 158 957, 67 гр. інфляційних втрат від суми заборгованості по основному боргу, 22 598, 47 гр. інфляційних втрат від простроченої суми відсотків, звернути стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46, 90 кв. м.. жилою 31,00 кв. м., яка належить відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого 06 грудня 2007 року в Київському БТІ в реєстрову книгу № д.131-13 за № 432/34245, шляхом продажу від імені банку на підставі ст.38 Закону України « Про іпотеку», надавши Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській обл. АТ »Ощадбанк» право зареєструвати право власності на іпотечне нерухоме майно у відповідних установах з питань державної реєстрації, право отримати витяг з реєстру прав власності на іпотечне нерухоме майно у відповідних установах з питань державної реєстрації у порядку ст.34 Закону України « Про іпотеку» та п.6.3 Іпотечного договору № 3265 від 29 листопада 2007 року, а також передати в управління банку предмет іпотеки на період його реалізації.

Просить визначити початкову ціну предмета іпотеки для продажу на підставі Висновку суб»єкта оціночної діяльності станом на 16 лютого 2017 року в розмірі 666 463, 00 гр.

Посилається в позові на те, що 29 листопада 2007 року між ВАТ »Державний ощадний банк України» та відповідачкою був укладений Договір про іпотечний кредит №2221, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 350 000, 00 гр. на купівлю нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Згідно з п.1.2 договору кредит надавався строком до 28 липня 2015 року.

За умовами п.1.5 договору відповідачка зобов»язана була щомісячно до 25 числа, починаючи з грудня 2007 року, погашати кредит шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань рівними частинами в сумі 3805, 00 гр.

В цей же день для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Іпотечний договір №3265, за яким позичальником в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46, 90 кв. м.. жилою 31,00 кв. м., яка належить відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого 06 грудня 2007 року в Київському БТІ в реєстрову книгу № д.131-13 за № 432/34245.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2011 року, з відповідачки стягнута заборгованість за договором у розмірі 250 312, 52 гр.

Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконано, заборгованість не погашена.

З метою підготовки справи до суду банком була проведена оцінка майна- спірної квартири.

Згідно з Висновком суб»єкта оціночної діяльності станом на 16 лютого 2017 року вартість квартири становить 666 463, 00 гр.

Виходячи з цих обставин, просить задовольнити позов.

Відповідачка в судове засідання двічі не з»явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ст.74 ЦПК України.

Двічі судові повістки поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Виходячи з цього, направлення судових повісток відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, з точки зору ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлення позивача про час розгляду справи є належним.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, 29 листопада 2007 року між ВАТ »Державний ощадний банк України» та відповідачкою був укладений Договір про іпотечний кредит №2221, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 350 000, 00 гр. під 14,00 % річних на купівлю нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Згідно з п.1.2 договору кредит надавався строком до 28 липня 2015 року.

За умовами п.1.5 договору відповідачка зобов»язана була щомісячно до 25 числа, починаючи з грудня 2007 року, погашати кредит шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань рівними частинами в сумі 3805, 00 гр.

Останній платіж мав бути здійснений не пізніше 28 липня 2015 року.

В цей же день для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Іпотечний договір №3265, за яким відповідачкою в іпотеку банку була передана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 46, 90 кв. м.. жилою 31,00 кв. м., яка належить відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого 06 грудня 2007 року в Київському БТІ в реєстрову книгу № д.131-13 за № 432/34245.

Відповідно до п.4.2 Іпотечного договору в разі невиконання чи неналежного виконання зобов»язань за Кредитним договором банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

/ а.с.11 - 20 /

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2011 року, з відповідачки стягнута заборгованість за договором у розмірі 250 312, 52 гр.

/ а.с. 21 - 24 /

Представник позивача пояснила суду, що рішення суду на даний час не виконано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок- відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що умови договору відповідачка не виконує, кредит не погашає, в зв»язку з чим утворилася заборгованість.

Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

За правилами ч.1 ст.589 ЦК України та ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

27 жовтня 2015 року на адресу відповідачки, як позичальника, була направлена вимога про усунення порушення зобов'язань по Кредитному договору з вимогою погасити заборгованість перед банком та роз»яснено право банку звернути стягнення на предмет іпотеки.

Дана вимога була отримана відповідачкою 30 жовтня 2015 року.

/а.с.25 - 26 /

Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визнаечному ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку".

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві.

З наведеного вище випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.

Як зазначено вище, умови Кредитного договору відповідачка не виконує тривалий час, в зв»язку з чим рішенням суду з неї стягнута заборгованість у розмірі 250 312, 52 гр.

За заявою позивача органами виконавчої служби відкрито виконавче провадження.

Рішення суду на даний час не виконане.

Станом на 22 лютого 2017 року заборгованість відповідачки перед банком становить 458 926, 29 гр.

/ а.с. 11 - 15; 21 - 24 /

Умовами ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до п.6.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку платежу зобов»язання або відповідна його частина не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від строку виконання зобов»язання у випадку невиконання іпотекодавцем умов договору.

При цьому Іпотекодержатель зобов»язаний надіслати Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення і в разі невиконання вимог, зазначених у повідомленні, звертає стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З точки зору частин 2 і 3 ст. 16 ЦК України, статей 36,37 Закону України «Про іпотеку» позивач, як іпотекодержатель, має право захистити свої майнові права звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.6.2 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суд у встановленому законом та договором порядком, у тому числі в порядку, визначеному в п.6.6. договору.

Згідно з п.6.6. договору іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмета іпотеки в будь-який спосіб та/або набути право власності на предмет іпотеки.

Відповідачка дала свою згоду на укладення Іпотечного договору на таких умовах, про що зазначено в п.п. 2,3 п.6.6 договору.

Відповідно до п.41 вище приведеної постанови Пленуму при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

З наданого позивачем при зверненні до суду Висновку про ринкову вартість об»єкта оцінювання, виконаного ПП» Інформаційно-консультаційний центр», ринкова вартість об»єкта оцінки, тобто спірної квартири, становить 666 463, 00 гр.

Виходячи з викладеного вище, суми заборгованості відповідачки перед банком, суд вважає співмірними суму заборгованості за кредитом та вартість іпотечного майна, та приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Суд також вважає, що задоволення вимог позивача не завдасть збитків чи шкоди відповідачці, яка забезпечена іншим житлом і є власником іншої квартири в цьому ж будинку.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 600, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.15, 16, 526, 575, ч.1 ст.589, 590, 611,1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 33,36, 37, 39 Закону України « Про іпотеку», ст.ст.3,4,10,11,57-60,88, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46, 90 кв. м.. жилою 31,00 кв. м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого 06 грудня 2007 року в Київському БТІ в реєстрову книгу № д.131-13 за № 432/34245 шляхом продажу від імені банку на підставі ст.38 Закону України « Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській обл. АТ »Ощадбанк» за Договором про іпотечний кредит №2221 від 29 листопада 2007 року в сумі 458 926, 29 гр., яка складається з: 183 107, 71 гр. основного боргу, 36 661, 68 гр. відсотків, 33 521, 47 гр. пені за несвоєчасну сплату основного боргу,6 711, 64 гр. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 14 879, 89 гр. річних по основному боргу, 2 487, 76 гр. річних по відсотках, 158 957, 67 гр. інфляційних втрат від суми заборгованості по основному боргу, 22 598, 47 гр. інфляційних втрат від простроченої суми відсотків, надавши Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській обл. АТ »Ощадбанк» право зареєструвати право власності на іпотечне нерухоме майно у відповідних установах з питань державної реєстрації, право отримати витяг з реєстру прав власності на іпотечне нерухоме майно у відповідних установах з питань державної реєстрації у порядку ст.34 Закону України « Про іпотеку» та п.6.3 Іпотечного договору № 3265 від 29 листопада 2007 року, передати в управління банку предмет іпотеки на період його реалізації.

Визначити початкову ціну предмета іпотеки для продажу на підставі Висновку суб»єкта оціночної діяльності станом на 16 лютого 2017 року в розмірі 666 463, 00 гр.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській обл. АТ »Ощадбанк» 1600, 00 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: