Провадження №2/263/2502/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

при секретарі Коростовцевій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 21 161,82 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 30.04.2015р., відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період з 30.04.2015р. до 24.10.2016р. у розмірі 1326,00 грн щомісячно. За результатом перевірки справи ОСОБА_1 встановлено, що остання надала недостовірну інформацію щодо наявності у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги, а саме: не зазначила про те, що на підставі права власності останній належить 1/6 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 21 161,82 грн. У звязку з наданням ОСОБА_1 недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 21 161,82 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, у звязку з чим, за відсутності заперечення позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 21.04.2015р. за № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Згідно з заявою від 30.04.2015р. ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність володіння будь-кого з членів сімї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів, грошових коштів на депозитних рахунках, які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Рішенням Управління від 05.05.2015р. ОСОБА_1 призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 1326.00 грн, яка виплачувалась щомісячно з 30.04.2015р. до 24.10.2016р.

Розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем 21 161,82 грн.

За результатами проведеної перевірки та даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.05.2017р. управлінням було встановлено, що відповідачу з 21.07.2008р. на підставі свідоцтва про право власності належить 1/6 частина квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Управління від 24.10.2016р. ОСОБА_1 знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період з 30.04.2015р. до 24.10.2016р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідач має у власності 1/6 частку квартири у м. Маріуполі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у власності відповідача перебуває житлове приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно затвердженого переліку є територією, де проводиться антитерористична операція, належне відповідачу на праві власності житло, що розташоване за адресою: м.Маріуполь, вулиця Писарева, будинок, 28, квартира 157, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись п. п. 2, 3, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимоги Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.В. Киян