Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 березня 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитно-заставний договір № DNG0AE000049090, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 13 504,32 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % з кінцевим терміном повернення 12 березня 2013 року.

Виконання зобов'язань ОСОБА_4 за вищезазначеним договором було забезпечено, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк» договором поруки від 20 жовтня 2010 року на суму 10 000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, розмір якої станом на 21 грудня 2012 року становив 15957,23 доларів США.

У зв'язку з цим ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 14 705,67 доларів США, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долара США станом на 21 грудня 2012 року було еквівалентно 117 498 грн 24 коп. та судові витрати у справі; стягнути з відповідачів солідарно 10 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором від 13 березня 2008 року № DNG0AE000049090 станом на 21 грудня 2012 року у загальному розмірі 8 471,95 доларів США, що еквівалентно 67 690 грн 86 коп., та пеню у розмірі 53 269 грн 83 коп. У задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши наявність кредитних правовідносин між сторонами та нараховану за умовами договору заборгованість, яка не була погашена повністю після реалізації заставного автомобіля, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитно-заставним договором від 13 березня 2008 року № DNG0AE000049090 у загальному розмірі 8 471,95 доларів США, що еквівалентно 67 690 грн 86 коп., та пені у розмірі 53 269 грн 83 коп. Разом із цим суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України правильно закрив провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: