АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/164/16-ц Головуючий суддя І інстанції Ященко С. О.
Провадження № 22-ц/790/5111/17 Суддя доповідач Овсяннікова А. І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначає, що 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №114/р-08, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 10000дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в порядку та розмірі встановленими кредитним договором строком до 14 вересня 2009 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у вищезазначеному розмірі. Відповідач свої зобов'язання не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв'язку з чим станом на 22 грудня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 61618дол. США, яка складається: 10000дол. США - заборгованість за кредитом; 22302,78грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 29315,22дол. США - пеня.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 17037,02дол. США, яка була стягнута з ОСОБА_1 на користь Банку рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2011 року.

Таким чином, розмір заборгованості становить 44580,98дол. США, що за курсом НБУ станом на 18 грудня 2015 року становить 1048462,26грн.

У забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором, 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель відповідає перед Банком за виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. У випадку порушень зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідач ОСОБА_1 надав заперечення проти позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що п.6,7 кредитного договору встановлено позовну давність строком у п'ять років. Вважають, що строк позовної давності був перерваний набуттям законної сили рішення суду від 22 лютого 2011 року. Тобто, Банк мав право на звернення до суду у строк до 22 лютого 2016 року. Банк звернувся до суду з цим позовом 08 січня 2016 року, тобто у межах строку позовної давності за основним зобов'язанням.

Крім того, оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №114/р-08 згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 10000дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в порядку та розмірі встановленими кредитним договором строком до 14 вересня 2009 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель відповідає перед Банком за виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. У випадку порушень зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Банк виконав свої зобов'язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання не виконував, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв'язку з чим станом на 22 грудня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 61618дол. США, яка складається: 10000дол. США - заборгованість за кредитом; 22302,78грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 29315,22дол. США - пеня.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №114/Р-08 у розмірі 135273,98грн., з яких заборгованість за простроченим кредитом - 79900грн., заборгованість за простроченими відсотками - 33580,19грн., пеня за прострочення виконання зобов'язання - 21793,79грн.

Як пояснив у судовому засіданні суду першої інстанції представник Банку, вказаним рішенням з відповідачів вже стягнуто суму заборгованості за кредитом у розмірі 10000дол. США, що на момент розгляду справи у 2011 році становило 79900грн., відсотки та пеню. Однак в зв'язку з відсутністю фактичного виконання зобов'язання, Банком донараховано відсотки та пеню, які пред'явлено до стягнення в межах цієї справи.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Отже, належним виконанням зобов'язання з боку ОСОБА_1 є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України).

В матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.67).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою пов'язано його початок.

За загальними правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (с.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦПК України).

Так, згідно п.6.7 кредитного договору терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю - 5 років.

Кредит надано до 14 вересня 2009 року. З позовом Банк звернувся у січні 2016 року. Останній платіж здійснено 24 листопада 2008 року, про що свідчить наданий Банком розрахунок. Тому п'ятирічний строк позовної давності - сплив.

З урахування викладеного, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено п'ятирічний строк позовної давності встановлений договором.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 313, 314 ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді: