Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Лариси Іванівни, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Банк Таврика», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І. (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Банк Таврика», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування скарги посилалася на те, що із заявою про відкриття виконавчого провадження вона звернулась до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 14 січня 2013 року, тобто ще до прийняття Національним Банком України постанови про ліквідацію «Банк «Таврика». Проте, постановою від 03 лютого 2014 року державний виконавець відмовила у відкритті виконавчого провадження. Однак ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає такої підстави відмови.

Виходячи із наведеного, заявник просила: визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І. щодо невжиття заходів примусового виконання рішень у виконавчому провадженні № 36006864; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І. про закінчення виконавчого провадження від 10 квітня 2013 року № 36006864; зобов'язати головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І. відновити виконавче провадження та вжити заходів примусового виконання виконавчого листа № 2610/29076/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 14 січня 2013 року; визнати неправомірною постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 лютого 2014 року; зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І. відкрити виконавче провадження та виконати виконавчий лист № 2610/30248/2012, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 31 січня 2014 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, з урахуванням того, що відповідно до постанови правління Національного Банку України від 20 березня 2013 року № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» з 21 березня 2013 року та рішення від 20 березня 2013 року № 18 про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» банк «Таврика» як юридична особа фактично припинив свою діяльність як фінансова установа, правильно та обґрунтовано виходив з того, що за таких обставин виконання рішення суду в порядку виконавчих проваджень стало неможливим, на підставі чого державним виконавцем у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження з передачею виконавчого документа до ліквідаційної комісії та відмовлено у відкритті провадження за іншим листом, так як із введенням тимчасової адміністрації виникають інші правові обставини та порядок виконання рішення суду.

Отже, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ці ухвали підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович