Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», третя особа - ОСОБА_5, про визнання іпотечного договору частково недійсним та зняття заборони відчуження, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Джаловян Інну Анатоліївну, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «УкрСоцбанк» звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 липня 2008 року між банком і ТОВ «Альянс-Висотбуд» було укладено кредитний договір № 24-12/135, за умовами якого товариство отримало кредит у розмірі 1 009 323,60 дол. США, зі сплатою 12 % річних та комісією з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18 лютого 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, між ПАТ «УкрСоцбанк» і ТОВ «Альянс-Висотбуд» 02 липня 2008 року було укладено іпотечний договір № 02-10/2628, за умовами якого товариство передало банку в іпотеку майнові права на незакінчені будівництвом квартири, у тому числі, й квартиру № АДРЕСА_1.

ТОВ «Альянс-Висотбуд» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувало, у зв'язку з чим станом на 15 червня 2015 року у позичальника виникла заборгованість у розмірі 892 012,66 дол. США. Позивачу стало відомо, що вищевказана квартира № 103 на момент подання позову належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21 липня 2015 року.

Вказуючи на те, що перехід права власності на іпотечне майно до іншої особи, відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», не припиняє дії іпотеки, ОСОБА_4 набув всіх права і обов'язків, які виникли за договором іпотеки від 02 липня 2008 року, а тому позивач у рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Альянс-Висотбуд» у розмірі 735 тис. грн просить звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за банком права власності на спірну квартиру.

ОСОБА_4 також звернувся до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» і ТОВ «Альянс-Висотбуд» про визнання п. 1.1 Іпотечного договору від 02 липня 2008 року № 2-10/2628, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», і ТОВ «Альянс-Висотбуд» щодо передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 103 в житловому будинку № АДРЕСА_1, а також зняття заборони відчуження на квартиру та виключення з державного реєстру іпотек записів про обтяження її іпотекою.

В обґрунтування вказаних вимог, ОСОБА_4 зазначив, що на час укладання договору іпотеки майнові права не могли бути предметом іпотеки, а тому цей договір був укладений з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено, позов ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано недійсним п. 1.1 іпотечного договору від 02 липня 2008 року № 2-10/2628, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», і ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 103 у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1. Знято заборону відчуження на квартиру № 103 у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 і виключено з Державного реєстру іпотек записи про обтяження її іпотекою. Скасовано заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, а позов ПАТ «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. 190, частин 1, 3 ст. 575, ч. 1 ст. 576 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про іпотеку», ст. 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», дійшли правильного висновку про те, що майнове право, яке є предметом іпотечного договору, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Отже, майнові права на спірну квартиру у незавершеному будівництвом житловому будинку, власником якої на даний час є ОСОБА_4, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки, а відтак ТОВ «Альянс-Висотбуд» неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права ПАТ «Укрсоцбанк».

Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року (справа № 6-8цс13), від 23 березня 2016 року (справа № 6-289цс16), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Джаловян ІннуАнатоліївну, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун Л.М. Мазур