Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/145/17-ц Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В.
Категорія 39 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Трояновської Г.С., Микитюк О.Ю.

секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати за нею право власності на грошові кошти, присуджені за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 03.12.2010 по справі № 2-а-175810 в сумі 78 234,84 грн, які нараховані за життя та не виплачені, як спадкоємцю першої черги за законом.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року задоволено позов. Визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті померлого 12 липня 2015 року ОСОБА_3 Архиповичана спадкове майно, а саме грошові кошти за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 03.12.2010 у справі № 2-а-1758/10 по доплаті до пенсії в сумі 78 234,84 грн.

В апеляційній скарзі Ємільчинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема зазначає, що УПФ не забезпечені коштами для здійснення виплат за судовими рішеннями, а органи Державної казначейської служби до участі у розгляді справи залучені не були.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсійної виплати у розмірі 78 234,84 грн, нарахованої спадкодавцю за рішеннями судів і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування перейшло до позивача.

Колегія суддів суд погоджується із такими висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

На виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2010 року у справі № 2-а-1758/10, якою зобов'язано УПФ України в Олевському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.04.2010 по 01.10.2010 та відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67, починаючи з 01.10.2010, ОСОБА_3 нараховано доплату у розмірі 78 234,84 грн.

12 липня 2015 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 266565, виданого 14.07.2015 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку позивач прийняла та оформила, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 9).

В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємиці ОСОБА_3, належні останньому за життя кошти.

Вказані факти встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частинами 1,3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.

Доводи апеляційної скарги про те, що Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України є неналежним відповідачем не ґрунтується на матеріалах справи і мотиви цього зводяться фактично до виконання таких рішень за рахунок державних коштів.

Твердження відповідача щодо того, що фонду не були виділені кошти на виконання рішення суду, не можуть обґрунтовувати наявність підстав для відмови в задоволенні законних вимог позивача.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на порушення судом Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 3 вересня 2014 року. оскільки її положення не можуть застосовуватися для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат спадкодавцю, право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до спадкоємця.

Відповідно до п.1 цього Порядку, він визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. За змістом цього Порядку він стосується виконання судових рішень, де стягувачем є особа, якій нараховано кошти, а в даному випадку йдеться про спадкування недотриманої пенсії, що не регулюється цим Порядком, який взагалі не регулює і не стосується прав спадкоємців пенсійних виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те що, оскільки позивач, як спадкоємиця померлого ОСОБА_3, має право на суми пенсії, які недоотримані спадкодавцем за життя, однак відповідач, не оспорюючи право позивача на спадкове майно, відмовляється виплатити їй вказану вище суму.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ух в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ємільчинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відхилити.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді