Справа № 404/8249/16-ц
Номер провадження 2/404/1196/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступник якої ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Універсальна товарна біржа Інкопмарк-контракт про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом , в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 06.05.1999 року Універсальною товарною біржею «Інкопмарк-контракт» за № 263.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що укладеним договором передбачені всі істотні умови щодо угоди купівлі-продажу вищевказаної квартири, які нею, як покупцем, виконані. Договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі, але не був посвідчений нотаріально. В нотаріальному посвідченні даного договору відповідач відмовляється, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

ОСОБА_4, яка померла 16.05.2013 року , в зв»язку з чим ухвалою суду, за клопотанням представника позивача від 11.04.2017 року залучено правонаступника ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Універсальна товарна біржа Інкопмарк-контракт, її представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06 травня 1999 року, укладеного на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт» та зареєстрованого в реєстраційному журналі під № 263, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру №49, яка знаходиться в житловому будинку № 67 по вул. Повітрянофлотській в м. Кіровограді, загальною площею 26,6 кв.м. (а.с. 4).

Зазначений договір 18.05.1999 року був зареєстрований ОКП "КО ОБТІ « за № 31552/115 (зворотній бік а.с.4).

Згідно довідки КО ООБТІ від 20.12.2016 року №30899 , власником квартири значиться ОСОБА_1 ( а.с. 8).

Разом з тим, згідно актового запису про смерть №1335 від 17.05.2013 року ОСОБА_2 померла 16.05.2013 року (а.с. 25-27).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлої ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом ОСОБА_5 Кропивницького міського нотаріального округу.

Згідно витребуваної копії спадкової справи №18/2013 , з»ясовано, що в установлений законом 6-місячний строк заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 подав ОСОБА_3 та отримав 16.10.2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 зазначеного Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у травні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

18.05.1999 року спірний договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований ОКП "КО ОБТІ".

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обовязкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Як вбачається, реєстрація комунальним підприємством «КО ОБТІ» за ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на травень 1999 року не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобовязання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в ОКП «КООБТІ», тому позивачка на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення угоди між нею та ОСОБА_2, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов -задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири під №49 в будинку №67 по вулиці Повітрянофлотській в місті Кропивницькому (Кіровограді), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований на Універсальній товарній біржі Інкопмарк-контракт 06 травня 1999 року, за № 263.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда