АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/501/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1477/17Головуючий у 1-й інстанції Горошко А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31 грудня 2004 року вона познайомилася з відповідачем. З 14 січня 2005 року по 11 серпня 2015 року вона перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, в її особистій квартирі, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного.

У вересні 2006 року вона з її цивільним чоловіком за взаємною згодою за 3000 дол. США придбали за спільні кошти автомобіль марки RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір червоний, 1987 року випуску. Право власності на автомобіль було оформлене 24 грудня 2008 року на ім'я ОСОБА_2, так як вона вважала його своїм чоловіком та головою сім'ї. 07 жовтня 2010 року їм виділили земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл. 21 травня 2012 року вони її приватизували та отримали державний акт на землю серії ЯМ № 191359 теж на ім'я ОСОБА_2, оскільки вона вважала його своїм чоловіком, збудувавши на цій ділянці гараж № 71. Всі ці роки вони разом проживали, вели спільне господарство, надавали один одному матеріальну та моральну підтримку, взаємно визнавали подружні відносини, об'єднували зароблені кожним кошти, витрачали їх разом за взаємною згодою, спільно проводили вільний час, спільно здійснювали володіння, управління та користування спільно придбаним майном. З 12 вересня 2015 року по даний час ОСОБА_2 разом з нею не проживає, але здійснює користування спільно придбаним автомобілем та земельною ділянкою і гаражем. Придбане майно є спільною сумісною власністю подружжя, котрі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вона також має право власності на 1/2 частину автомобіля та земельної ділянки і гаража. Тому, у неї виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, та розподілу майна.

Просила встановити факт її проживання однією сім'єю з відповідачем у період з 14 січня 2005 року по 11 серпня 2015 року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража № 71, площа 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., гараж № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл. та гараж № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл.

В процесі судового розгляду позивач уточнила свої вимоги та прохала суд: встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 у період з 14 січня 2005 року по 11 серпня 2015 року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 автомобіль RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража № 71 площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., а також будівельні матеріали незавершеного будівництва гаража № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража № 71, площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., на 1/2 частину будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з ОСОБА_2 у період з 14 січня 2005 року по 11 серпня 2015 року.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1/2 частину автомобіля RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража № 71 площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., а також будівельні матеріали незавершеного будівництва гаража № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., спільним сумісним майном та провести поділ цього майна.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину автомобіля марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF1B850.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража № 71, площею 0,0024 га за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл., кадастровий номер :50:002:1471.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаража № 71, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 18-б, м. Гадяч, Полтавська обл.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати у сумі 1 740,36 грн.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який його оскаржив, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, оскільки вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржувала.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 будучи вже вдовою, познайомилась з ОСОБА_2 Даний факт не заперечувався відповідачем.

У рішенні суду вірно взяв до уваги свідчення допитаних в судовому засіданні свідків, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 познайомилися 31 грудня 2004 року, з 2005 року проживали разом у квартирі ОСОБА_3, вирішували побутові питання здійснювали покупки, спілкувалися з родичами одне одного, всі разом відзначали свята, відносилися одне до одного як чоловік та дружина. Позивач з відповідачем разом купували автомобіль Рено та будували гараж, в будівництві також брав участь син позивача.

Дані обставини підтверджуються фотографіями наданими позивачем на яких зображений ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3- ОСОБА_10, ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_2 та його хрещеною, зазначаючи коли і за яких обставин зроблені дані знімки. Крім цього, на даних фотографіях зображені: ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3, в тому числі і в домашній обстановці, ОСОБА_3 з матір'ю відповідача під час приготування їжі, ОСОБА_3 зі своєю онукою та з матір'ю ОСОБА_2, а також спільні фото позивача та відповідача зі святкування та спільного відпочинку.

Суд першої інстанції досліджуючи надані фото вірно прийшов до висновку, що події, зафіксовані на фото мали місце в період з моменту знайомства 31 грудня 2004 року до моменту припинення спілкування, тобто до серпня 2015 року, а отже, вищезазначені фото є належними та допустимими доказ, оскільки сторони не заперечували, що познайомились 31 грудня 2004 року та спілкувались до серпня 2015 року, а оспорювався лише характер їх відносин. Також відповідачем не заперечувався факт проведення з ОСОБА_3 свят, що також підтверджується показами свідків. Разом з тим, сторони підтвердили суду, що після серпня 2015 року їх відносини припинились.

Сторонами було зазначено, що в період з січня 2005 року по серпень 2015 року вони не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою чи в будь-якому іншому шлюбі.

Згідно акту обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_3 обл.) від 12 березня 2017 року, складений депутатом Гадяцької міської ради, за участю власниці квартири ОСОБА_3 та сусідів: ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_11, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 постійно проживав у вказаній квартирі разом із ОСОБА_3 із січня 2005 року по серпень 2015 року. З серпня 2015 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, речі особистого вжитку відсутні.

Тоді як акт обстеження житлового приміщення від 02 лютого 2016 року, а саме: квартири АДРЕСА_4 складений за участі лише депутата Гадяцької міської ради, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом.

Також колегія суддів погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції показань свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 в частині постійного проживання ОСОБА_2 в с. Вельбівка, оскільки покази свідків в цій частині є непослідовними та суперечливими, показання ОСОБА_20 в частині знайомства позивача з відповідачем та проживання останнього з 2002-2004 року, оскільки це суперечить поясненням сторін та показам свідків, які зазначали що сторони познайомились 31 грудня 2004 року, покази свідка ОСОБА_21 відносно характеру стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки сам відповідач та свідок ОСОБА_4 зазначили, що сторони не перебувають у відносинах з 2015 року, спільно не проживають.

Відповідно копії витягу з погосподарської книги на 1972-1973 роки виконавчого комітету Вельбівської сільської Ради депутатів трудящих, ОСОБА_2 проживав на той період, зокрема, з ОСОБА_22 (матір'ю відповідача).

Відповідно копії довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради № 02-20/292 від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в даному господарстві постійно, доглядає за хворою матір'ю, ОСОБА_22

Разом з цим, дана довідка не спростовує покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, а також акта обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_4, від 12 березня 2017 року.)

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки

Таким чином колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про доведеність факту проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з ОСОБА_2 у період з 14 січня 2005 року по 11 серпня 2015 року.

24 грудня 2008 року на ім'я ОСОБА_2 було зареєстровано транспортний засіб, а саме: RENAULT 11, 1987 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF1В850, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВІС 102228 від 24 грудня 2008 року.

Відповідно звіту про оцінку майна від 10 квітня 2017 року, виконаного ФОП ОСОБА_23, ринкова вартість автомобіля RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 1 400 см куб., червоного кольору, складає 27 207 грн.

Із копії витягу з наказу по особовому складу ВАТ «Полтава-Авто» № 120 від 25 листопада 2004 року та копії трудових книжок ОСОБА_2 вбачається, що 01 травня 2004 року він був прийнятий охоронцем у ВАТ «Полтава-Авто», де працював до 29 лютого 2008 року. 01 березня 2008 року його прийнято по переводу з «Полтава-Авто» до філіалу «Рубіж-Авто» на посаду охоронця, з якої 20 жовтня 2008 року його було звільнено. В період з 22 лютого 2009 року по 18 листопада .2009 року йому здійснювалась виплата по безробіттю. Також, з 30 травня 2010 року по 21 серпня 2010 року, з 29 травня 2011 року по 20 серпня 2011 року, з 27 травня 2012 року по 18 серпня 2012 року, з 26 травня 2013 року по 17 серпня 2013 року приймався Гадяцькою школою-інтернатом на посаду матроса-рятівника в ДОТ «Горизонт». Також, в період з 19 серпня 2013 року по 31 листопад 2013 року працював охоронцем в ПП «Укрбудсервіс-ДВМ», після чого з 11 грудня 2013 року йому розпочата виплата допомоги по безробіттю, яку 06 вересня 2014 року було скорочено.

Як вбачається з копії довідок ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12 квітня 2016 року та № 40 від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_2 користувався такими кредитами в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк»: згідно кредитного договору № 638 від 25 червня 2005 року на суму 1 078,00 грн., згідно кредитного договору № 455 від 11 вересня 2006 року на суму 6 000,00 грн. та згідно кредитного договору № 385/2 від 18 серпня 2008 року на суму 4 500,00 грн. Станом на 12 квітень 2016 року вищезазначені кредити погашені. Крім цього, станом на 11 вересня 2006 року курс продажу долара США в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк» до гривні складав 5,09 грн. за долар США.

Згідно копії квитанцій за період з 18 вересень 2008 року по 07 липень 2010 року , із яких вбачається, що здійснювалось погашення позики та відсотків платником ОСОБА_2, отримувачем якої є Гадяцька філія АБ «Полтава-Банк», разом з тим, суд не може ідентифікувати саме за яким із зазначених договорів у довідці ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12 квітня 2016 року здійснювалось дане погашення. Проте, позивачем ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження того, що вона була поручителем за даними договорами чи здійснювала їх погашення.

Згідно копій посвідчення серії АБ № 289629 від 12 червня 2003 року та довідки МСЕК від 10 травня 2005 року, ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку з чим призначено пенсію довічно.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3, довідки про доходи від 16 березня 2017 року № 02-1-27/1-125, виданої Гадяцькою спеціалізованою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_24, та довідки Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_24 від 16 березня 2017 року № 01-15/127, ОСОБА_3 працює в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів імені Є.П, ОСОБА_24 Полтавської обласної ради на посаді секретаря з 29 серпня 1979 року по даний час, в зв'язку з чим отримує заробітну плату.

У рішенні Гадяцької міської ради Полтавської області (п'ятдесятої сесії п'ятого скликання) від 07 жовтня 2010 року зазначено, що ОСОБА_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_5, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за № 71, в м. Гадяч, по вул. Тельмана 18-б, із земель запасу міської ради, не наданих у власність та користування; рекомендовано замовити в юридичних чи фізичних осіб, які отримали ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; а також рекомендовано у відповідності до чинного законодавства України, виготовлений проект землеустрою подати на розгляд чергової сесії міської ради.

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 191359 від 21 травня 2012 року, ОСОБА_2 на підставі рішення Гадяцької міської ради 21 сесії 6 скликання від 11 листопада 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, розташованої за адресою: м. Гадяч, вул. Тельмана, 18-б, № 71, кадастровий номер :50:002:1471.

Відповідно до копії квитанцій про здійснення оплати Приватному підприємству «Сатурн-М» за проект гаража у сумі 400 грн., про здійснення оплати КП «Контур» за містобудівні умови та обмеження сумі 370 грн., про здійснення перерахування Гадяцькій міській раді 132 грн. за втрати с/к виробництва, а також надано копії рахунків для державної реєстрації земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку та перевірки файлу обміну про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) на загальну суму 255 грн.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку № 97-28-99.4-430/16-17 від 11 квітня 2017 року, вартість земельної ділянки станом на 2017 рік становить 3763,72 грн.

Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 178-12 від 16 серпня 2012 року, ОСОБА_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_6, було надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво гаража за № 71 на власній земельній ділянці по вул. Тельмана 18-б; надано дозвіл на будівництво гаража за № 71 розміром 6,0x4,0 м на власній земельній ділянці по вул. Тельмана 18-б; містобудівні умови та обмеження на будівництво гаража отримати у спеціально уповноваженому органі містобудування та архітектури; про початок виконання будівельних робіт на об'єкті у 7-ми денний строк письмово повідомити інспекцію ДАБК у Полтавській області; після закінчення робіт провести технічну інвентаризацію через підприємство технічної інвентаризації та здати об'єкт в експлуатацію в установленому порядку.

Відповідно копій накладних ПП «УКРБУДСЕРВІС-ДВМ» від 20 червня 2014 року та 07 липня 2014 року, ОСОБА_2 здійснював купівлю цегли (перелом) в кількості 400 шт. на суму 420 грн. та в кількості 1 872 шт. на суму 1 965 грн.

Згідно копії чеку № 15829 від 08 травня 2014 року, було придбано гладкий лист на загальну суму 512 грн.

Відповідно висновку № 79 судової будівельно-технічної експертизи від 29 листопада 2016 року, виконаної судовим експертом ОСОБА_25, рівень готовності гаража № 71, що розташований по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі Полтавської обл., складає 96 %. Об'єкт, що розташований по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі Полтавської обл., відноситься до нерухомого майна. Вартість будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу № 71, що знаходиться за адресою по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі Полтавської обл., складає: 18493,19 грн., в т.ч.: вартість будівельних матеріалів 14813,69 грн. ОСОБА_5 № 71, що розташований по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі Полтавської обл., має розміри по внутрішнім обмірам: довжина 5,84 м, ширина 3,8 м та одні ворота для виїзду автомобіля. Враховуючи норми ДБН запропонувати варіанти розподілу вищевказаного гаража не представляється можливим, так-як будуть порушені мінімальні розміри зберігання автомобіля у гаражах. Гараж №71, що розташований по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі Полтавської обл., побудований частково із будівельних матеріалів бувших у вживанні, що враховано при визначенні вартості.

Експерт ОСОБА_25 у судовому засіданні суду пояснила, що гараж № 71 збудований в основному з б/в матеріалів: цегла, шифер, деревина, проте у будівництві використовувались також нові матеріали, зокрема, частково цегла, деревина, а також труба. Відсоткове відношення нею не визначалось, оскільки в питанні дана вимога не ставилась.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України в редакції, що діяла на час набуття ОСОБА_2 транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч. 2 ст. 61 СК України в редакції, що діяла на час набуття ОСОБА_2 транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Як вбачається з абз. 3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до абз. 4 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину вищезазначеного автомобіля оскільки 1/2 частина автомобіля придбана за особисті кошти ОСОБА_2, а, отже, дана частина є його особистою власністю, а інша 1/2 частина автомобіля є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Крім цього, на час приватизації земельна ділянка була об'єктом спільної сумісної власності, а, отже, за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину вищезазначеної земельної ділянки.

Також об'єктом права спільної сумісної власності є будівельні матеріали незавершеного будівництва гаража № 71, що знаходиться за адресою: по вул. Тельмана, 18-б, в м. Гадячі, так як розробка проекту гаража, частина будівельних матеріалів здійснювалась та придбавалась ОСОБА_2 за спільні з позивачем кошти, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження кому саме належала хата, яку вони розбирали для будівництва гаража. При цьому, ОСОБА_3, її син ОСОБА_26 та племінник ОСОБА_20 брали участь у будівництві.

Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що покази свідків у рішенні суду викладені лише частково або різняться з тими показами, які зафіксовані на електронному носієві є безпідставними оскільки відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 312 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи звукозаписи судових засідань колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та повно встановив обставини справи, оцінив показання свідків та виклав їх суть.

Посилання ОСОБА_2 на недоведеність факту проживання однією сімєю, враховуючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності, є недоведеними та необґрунтованими.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що земельна ділянка, гараж та автомобіль є його особистою власністю, так як земельна ділянка оформлена на нього, автомобіль придбавався за його власні кошти, а гараж будувався з будівельних матеріалів, які були взяті з розібраної хати є безпідставними виходячи з наступного.

Як вже зазначалося згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 61 СК (в редакції, що діяла на момент отримання земельної ділянки) об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

При цьому, як вже було зазначено, суд першої інстанції вірно визначив частки автомобіля належні позивачу та відповідачу виходячи з доведеності того, що частково автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування чи зміни, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

ОСОБА_27