У Х В А Л А

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Наше місто», про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и л а :

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя рішенням від 7 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 1 березня 2017 року, відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 березня 2017 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту п'ятого частини четвертої статті 328 ЦПК України.

31 травня 2017 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року з підстави невідповідності цієї ухвали викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів заявниця послалася на постанову Верховного Суду України від 12 липня 2005 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально - правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, відмовляючи в задоволенні її позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що спірне приміщення не може бути передано у власність позивачки, оскільки воно є допоміжним, знаходиться в комунальній власності Запорізької міської ради, перебуває на балансі та обслуговуванні КП «Наше місто», а також право користування цим приміщенням мають інші мешканці будинку.

Наданою для порівняння постановою від 12 липня 2005 року Верховний Суд України скасував ухвалені в справі рішення судів попередніх інстанцій, якими задоволено позовні вимоги об'єднання власників квартир про визнання права власності й зобов'язання не чинити перешкод у користуванні майном та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд України зазначив, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що статус спірного приміщення як допоміжного оспорювався відповідачами, а також не з'ясували характеристику спірного приміщення, зокрема, чи відноситься воно до підвальних, чи розташоване на цокольному поверсі, а також чи це приміщення є допоміжним, в якому, чи в частині якого може знаходитись технічне обладнання будинку, без доступу до якого експлуатація житлового будинку не можлива, чи використовувалось воно або якась його частина для обслуговування будинку.

Підстави для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, відсутні.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Наше місто», про визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук