Номер провадження: 22-ц/785/7038/17
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.08.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Білоусова Наталія Володимирівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив вселити його в належну йому на праві власності АДРЕСА_2, а також визнати ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в зазначеній квартирі. В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_5, як колишня власниця квартири та члени її сім'ї мати ОСОБА_3, син ОСОБА_6, після набуття ним права власності, не знялися з реєстраційного обліку та перешкоджають йому у вселенні в квартиру.

ОСОБА_3, вимоги позову не визнала, пред'явила зустрічний позов та просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений між її донькою ОСОБА_5, та ОСОБА_4, посилаючись на те, що договір було укладено з метою її виселення з квартири, зазначивши, що такий договір є фіктивним в силу ст. 234 ЦК України та має бути визнаний недійсним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням було задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Визнано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 1986 року на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі - 3 858 гривень 40 коп.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Білоусова Н.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним було відмовлено.

03.08.2017 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на зазначене вище рішення суду з несплатою судового збору.

Отже, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ст. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В зв'язку з тим, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду то, апелянтом при поданні апеляційної скарги на вказане рішення суду підлягає оплаті судовий збір за 2 позивні вимогу не майнового характеру, а саме:

1) усунення перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні права власності квартирою АДРЕСА_1 далі спірна квартира, шляхом вселення ОСОБА_4 в спірну квартиру.

2) Визнання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги фізичною особою на рішення суду не майнового характеру дорівнює 110 % від суми яка підлягала сплаті у суді першої інстанції (551,20 х110 %=606,32 грн.).

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, за дві вимоги не майнового характеру то на даний час апелянту. належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 1212,64 грн.. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, її апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута їй.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда