Єдиний унікальний номер 235/2134/16-ц Номер провадження 22-ц/775/893/2017
Головуючий в I інстанції Величко О.В.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.

суддів Новосядлої В.М., Краснощокової Н.С.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Бахмут апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Ляшенка, 9/84 та належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості у розмірі 328 620 грн.17 коп. на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 11/2013-86 від 18 січня 2013 року шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права продажу будь-яким способом від імені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною реалізації встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності, із наданням ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» усіх повноважень для здійснення продажу. У позові також ставилось питання про виселення ОСОБА_1І і членів його родини з вказаної квартири без надання іншого постійного жилого приміщення та вирішення питання судових витрат.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.

30 березня 2017 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області виправлено описку в рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зазначило, що згідно договору про відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 100715нв від 10 липня 2015 року, укладеного між ним та ПАТ «ВТБ Банк», позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Боржник має заборгованість за кредитним договором, яку не сплачує ні старому ні новому кредитору. З посиланням на п. 6.1 Іпотечного договору ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як іпотеко держатель, зазначає право задовольнити свої вимоги у повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Не погоджуючись з рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким надати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права продажу будь-яким способом від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом, та з наданням позивачу усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представник позивача, а також третя особа по справі і її представник у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_3, яка просила апеляційну залишити без задоволення, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач належним чином не виконує зобовязання, взяті на себе за кредитним договором № 11/2013-86 від 18 січня 2013 року, унаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до іпотечного договору № 1з/2013-86 від 18 січня 2013 року, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, тобто іпотекодержатель має право на визнання права власності на предмет іпотеки, або на укладення від свого імені договору купівлі-продажу іпотечного майна (п.п. 6.2.3.1. та 6.2.3.2.) (а.с. 15-18).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", статей 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Суд першої інстанції правильно врахував наведені правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року № 6-1851 цс15, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16. Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1219 цс16.

У справі, що розглядається, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання йому, як іпотекодержателю, права продажу іпотечного майна у будь-який спосіб від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу.

Такий варіант звернення стягнення на іпотечне майно передбачено п.п. 6.2.3.2 іпотечного договору і є позасудовим шляхом врегулювання ситуації, що склалася між сторонами.

При цьому, відповідно до зазначеного у договорі застереження, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна акредитованим Іпотекодержателем незалежним субєктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Проте в матеріалах справи відсутні данні про те, що боржник та кредитор досягли, або намагалися досягти такої згоди. Відсутній також висновок експертної оцінки щодо вартості іпотечного майна, на яке обертається стягнення.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не дотрималось умов іпотечного договору, не виконало передбачені ним застереження для такого виду стягнення як реалізація іпотечного майна від свого імені, який є позасудовим способом захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, з огляду на що у задоволенні заявлених позовних вимог судом першої інстанції було відмовлено обґрунтовано.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відхилити, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: