Справа 688/3167/16-ц
№ 2/688/39/17
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

29.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про поділ майна, набутого за час шлюбу, та з урахуванням зміни предмета позову та уточнення позовних вимог просила: виділити відповідачу легковий автомобіль НОМЕР_1 та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності на вказаний транспортний засіб в розмірі ? від його ринкової вартості, що становить 199 087,50 грн.; виділити відповідачу шафу-купе, копм?ютерний стіл з полицями, кухонний стіл, кухонний куток, холодильник «Індезіт», тюлі 9 шт., шафу-купе, килими 3 шт., коврову доріжку, стільці 3 шт., прихожу, підставку під телевізор, мультиварку, мотокосу HUTTER, мийку HUTTER, вхідні двері, вікно у ванній кімнаті, та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності на вказане майно в розмірі ? від його ринкової вартості, що становить 11 108 грн.; виділити відповідачу морозильну камеру, зварювальний апарат, мотоблок та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності на вказане майно в розмірі ? від його вартості на момент придбання, що становить 3 350,00 грн.; виділити відповідачу ламбрекени 3 шт., ринкова вартість яких згідно висновку експерта становить 951 грн., а їй тренажерну станцію, ринкова вартість якої згідно висновку експерта становить 903 грн.; виділити відповідачу картини 5 шт. та стягнути на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності на вказане майно в сумі 1047 грн. стягнути з відповідача 50% вартості коштів, витрачених на ремонт будинковолодіння, яке знаходиться по вул.С.Оврашка, 28 в м.Шепетівці Хмельницької області в сумі 35 319,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 11.01.2013 року по 10.10.2016 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу та за спільні кошти ними було придбано: шафа-купе 3500 грн., компютерний стіл з полицями 1000 грн., кухонний стіл 1500 грн., кухонний кут 650 грн., тренажерна станція 4500 грн., холодильник «Індезіт» - 3800 грн., морозильна камера 3000 грн., тюль 9 шт., ламбрекени 3 шт. 2000 грн., шафа-купе 3500 грн., килим 3 шт., коврова доріжка 150 грн.., стільці 3 шт. 180 грн., прихожа 650 грн., підставка під телевізор 500 грн., мультиварка 500 грн., картини 5 шт. 700 грн., мотокоса 2000 грн., кернер 1000 грн., зварювальний апарат 2000 грн., мотоблок 2000 грн., вхідні двері 3500 грн., вікно у ванній 1500 грн. Крім того, в період шлюбу нею та відповідачем придбано автомобіль Mazda cx-7, державний номерний знак НОМЕР_2 за 12000 дол.США. За час шлюбу та спільного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 вона та відповідач також витратили значні кошти на капітальний ремонт будинку та прибудинкової території (заміна всієї сантехніки, у всіх жилих кімнатах встелений ламінат, шпаклювання та фарбування стін та стелі, поклейка шпалер, поклейка плитки у ванній кімнаті та туалеті, повний ремонт у ванній кімнаті, вбудова каміну у вітальній кімнаті, викладення плитки на стінах та на сходах ганку, встановлення кованого даху на ганку, покриття асфальтом подвіря прибудинкової території). Відповідач відмовляється добровільно поділити вищевказане майно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що під час шлюбу нею з відповідачем було придбано 5 картин, 2 з яких - «Природа Венеції» та «Українське село» на час проведення експертизи були відсутні, в 2013 році за 2000 грн. вона з відповідачем за спільні кошти купувала мотоблок (пристрій для оброблення землі), зварювальний апарат за 2000 грн., у 2014 році - морозильну камеру за 30003200 грн., холодильник «Індезіт» в 2013 році купляла її мати та надала його їм з відповідачем у користування.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково, погодився залишити собі мультиварку, вікно у ванній кімнаті і вхідні двері, 3 картини та сплатити позивачці компенсацію за половину їх вартості, згоден сплати позивачці половину вартості ремонтних робіт у його будинку, а саме: облаштування вхідного ганку та асфальтування подвіря, погодився залишити собі тренажерну станцію за умови сплати позивачкою половини її вартості, заперечував проти виділення йому автомобіля, оскільки він не має можливості сплатити позивачці компенсацію його вартості, вказав, що інше майно (шафа-купе, компютерний стіл з полицями, кухонний стіл, кухонний кут, морозильна камера, тюлі 9 шт., ламбрекени 3 шт., шафа-купе, килими 3 шт., коврова доріжка , стільці 3 шт., прихожа, підставка під телевізор, картини - 5 шт., мотокоса, керхер, зварювальний апарат) було придбано ним до шлюбу. Зазначив, що морозильна камера була придбана ним під час шлюбу, але вийшла з ладу в період шлюбу, зварювальний апарат він реалізував під час шлюбу за 300 грн., мотоблока у нього не було; 2 картини він придбав за 5 грн. кожна та викинув їх навесні 2016 року під час шлюбу з позивачкою; холодильник «Індезіт» є подарунком тещі йому на день народження. Визнав, що під час того, як батько позивачки ОСОБА_8 здійснював ремонт у його будинку, він за власні кошти придбавав будівельні матеріали, які той використовував під час ремонту.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що відповідач не має можливості сплатити кошти за майно, що є спільною сумісною власністю, тому його слід залишити в спільній частковій власності, відповідач може внести кошти за мультиварку в сумі 381 грн.; морозильна камера була придбана відповідачем у 2013 році за 2200 грн., проте поламалася у 2015 році та була продана відповідачем за 300 грн., зварювальний апарат відповідач придбав у 2013 році під час шлюбу за 1200 грн. та продав його за 300 грн., мотоблока у відповідача ніколи не було, відповідач згідний відшкодувати половину їх вартості; ламбрекени були придбані до шлюбу, тренажерну станцію відповідач згідний залишити собі і сплатити половину її вартості або залишити позивачці за умови сплати нею половини її вартості. Заперечила проти стягнення половини вартості ремонту, оскільки витрати на ремонт не є спільною сумісною власністю, а є витратами на поточний ремонт; під час шлюбу було виконано лише облаштування ганку та асфальтування подвіря, позивачка брала участь у цьому ремонті особисто й власними коштами, тому відповідач згідний відшкодувати їй половину його вартості, інші роботи були виконані відповідачем до лютого 2012 року.

Представник відповідача ОСОБА_9 проти позову заперечував, вважає, що автомобіль Mazda CX-7 є неподільною річчю, тому його слід залишити у спільній частковій власності сторін, холодильник «Індезіт» не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки зі слів позивачки, був наданий її матірю у користування, позивачем не доведено того, що шафи-купе, компютерний стіл з полицями, кухонний стіл, кухонний куток, тюлі 9 шт., килими 3 шт., коврові доріжки, стільці 3 шт., прихожа, підставка під телевізор, мотокоса HUTTER, мийка HUTTER, ламбрекени 3 шт. є спільною сумісною власністю сторін; вхідні двері, вікно у ванній кімнаті та витрати на ремонт будинку відповідача не підлягають поділу, оскільки є невідємними поліпшеннями будинку, а не самостійними речами; не може підлягати поділу морозильна камера та зварювальний апарат, оскільки морозильна камера була відчужена відповідачем у період шлюбу, а зварювальний апарат був придбаний під час шлюбу, але у спільну часткову власність з братом позивачки, а потім був відчужений відповідачем під час шлюбу за 500 грн.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають значення для справи. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 61 СК України визначено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно із ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 11.01.2013 року по 10.10.2016 року, що підтверджується рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2016 року.

За час шлюбу сторони набули у власність:

-автомобіль НОМЕР_3,

-шафи-купе 2 шт.,

-компютерний стіл,

-кухонний стіл,

-кухонний куток,

-прихожу,

-стільці 3 шт.,

-килим 1 шт.,

-картини 2 шт.,

-мультиварку,

-тренажерну станцію,

-морозильну камеру,

-зварювальний апарат.

Викладене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Mazda CX-7 державний номерний знак НОМЕР_4, накладною ФОП ОСОБА_10 від 10.02.2013 року, показаннями сторін та свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12

Не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи придбання сторонами під час шлюбу холодильника «Індезіт», тюлі 9 шт., килимів 2 шт., коврової доріжки, підставки під телевізор, мотокоси HUTTER, мийки HUTTER, мотоблока, картин 3 шт.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, позивачка ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показали, що холодильник «Індезіт» був придбаний матірю позивачки ОСОБА_13 за рахунок кредитних коштів та наданий сторонам у користування.

Відповідач ОСОБА_5 вказав, що холодильник «Індезіт» був подарунком йому з боку колишньої тещі ОСОБА_13, тюлі 9 шт., килими 3 шт., коврова доріжка, підставка під телевізор, мотокоса HUTTER, мийка HUTTER були придбані ним до шлюбу з позивачкою, а мотоблока у нього ніколи не було.

Свідок ОСОБА_11, яка є сестрою позивачки, в судовому засіданні показала, що тюлі, килими 3 шт., ламбрекени 5 шт., картини 5 шт. придбавались позивачкою під час шлюбу.

Натомість свідки ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_15, які є колегами та сусідкою відповідача, вказали, що тюлі, підставка під телевізор, ламбрекени, картини - 3 шт., килими 2 шт. були наявні у відповідача до укладення шлюбу з позивачкою.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_11 є родичкою позивачки та заінтересованою у результаті розгляду справи, суд надає перевагу показанням свідків ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_15, які є незаінтересованими у розгляді справи особами.

Таким чином, позивачем не доведено, що зазначене майно придбано сторонами під час шлюбу.

Морозильна камера та зварювальний апарат були відчужені відповідачем під час шлюбу, відтак відсутні на час припинення шлюбних відносин, а тому поділу не підлягають.

Згідно звіту № 8/11/1 про оцінку транспортного засобу від 08.11.2016 року, виконаного субєктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Сокіл СК», вартість автомобіля НОМЕР_3 становить 398 175 грн.

Автомобіль Mazda CX-7 державний номерний знак НОМЕР_4 є неподільною річчю, відповідач не заперечує проти виділення йому вказаного автомобіля, проте не згодний на сплату відповідачці компенсації половини вартості автомобіля та не вніс її на депозитний рахунок суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.25 Постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі відсутності згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За таких обставин суд дійшов висновку, що автомобіль НОМЕР_3 підлягає залишенню у спільній частковій власності сторін в рівних частках.

Згідно висновку про вартість майна субєкта оціночної діяльності - Приватного підприємства «Сокіл СК» від 07.11.2016 року вартість майна становить:

-шафа-купе 2669 грн.,

-шафа-купе 1752 грн.,

-компютерний стіл 609 грн.,

-кухонний стіл 303 грн.,

-кухонний куток 1848 грн.,

-прихожа 1068 грн.,

-стільці 3 шт. 167 грн.,

-килим 1 шт. 1139 грн. (3418 грн. : 3)

-картини 2 шт. 794 грн.

-мультиварка 381 грн.,

-тренажерна станція 903 грн.

Загальна вартість вказаного майна становить 11 633 грн. Зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивачка ОСОБА_1 просила виділити їй у натурі лише тренажерну станцію вартістю 903 грн., інше майно просила виділити відповідачу та стягнути з нього грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності. Відповідач не погодився на сплату відповідачці компенсації половини вартості майна, набутого за час шлюбу, та не вніс грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позивачці ОСОБА_1 слід виділити тренажерну станцію вартістю 903 грн. в рахунок вартості її частки у праві спільної сумісної власності (5816,50 грн.).

Вищевказані речі не є неподільними, а тому позивачка не позбавлена можливості поділити їх в натурі за угодою з відповідачем або в судовому порядку в разі звернення з відповідним позовом.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки.

Згідно з ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Під час судового розгляду встановлено, що вхідні двері та вікно у ванній кімнаті були використані під час ремонту будинку № 28 по вул.С.Оврашка в м.Шепетівка, а відтак не є самостійними речами, а є складовими частинами будинку, в звязку з чим не є обєктами права спільної сумісної власності та не підлягають поділу між сторонами.

Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами було здійснено ремонт будинку № 28 по вул.С.Оврашка в м.Шепетівка, що належить відповідачу на праві особистої власності на підставі спадкового договору від 07.12.2004 року.

Зокрема, у будинку було виконано встановлення сантехнічного обладнання у ванній кімнаті, укладання ламінату, шпаклювання та фарбування стін та стелі, укладання плитки у ванній кімнаті та туалеті, вбудову каміну у вітальній кімнаті, облаштування ганку, асфальтування прибудинкової території.

Вказані роботи були виконані за рахунок коштів (матеріалів) відповідача, трудової участі відповідачки, її родичів та найманих ними робітників, що підтверджується показаннями сторін, свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_16

Згідно висновку експерта № 018/2016 від 18.12.2016 року вартість будівельних робіт, виконаних у будинковолодінні по вул.С.Оврашка, 28 в м.Шепетівка Хмельницької області становить 70 639 грн., з яких вартість матеріалів становить 47938 грн., вартість трудових затрат 22701 грн.

Позивачка просить відшкодувати їй половину вартості ремонту в сумі 35319,50 грн.

Відповідно до ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа, зобовязана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи, що внаслідок ремонту за рахунок позивачки відповідач набув покращення його будинку, а після розірвання шлюбу з позивачкою підстава для їх набуття відпала, суд дійшов висновку, що відповідачка має право на відшкодування вартості своїх затрат у ремонті в сумі 22701 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 2512,89 грн. та витрат на проведення будівельно-технічної експертизи сумі 3740 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на проведення оцінки вартості майна субєктом оціночної діяльності в сумі 1550 грн. не відносяться до судових витрат, а відтак розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.179, 187, 368, 372 ЦК України, ст.ст.61, 69-71 України, ст.ст.4, 6, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 право власності на автомобіль Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, 2008 року випуску в рівних частках, припинивши право спільної сумісної власності на нього.

Виділити ОСОБА_1 в рахунок її частки у спільній сумісній власності тренажерну станцію вартістю 903 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на ремонт будинковолодіння № 28 по вул.С.Оврашка в м.Шепетівка Хмельницької області в період з 11.01.2013 року по 10.10.2016 року в сумі 22701 (двадцять дві тисячі сімсот одна) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2229,67 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 3318,50 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н.Л. Стаднічук