Справа №490/6021/16-ц 14.06.2017 14.06.2017 14.06.2017
Справа № 490/6021/16-ц Головуючий у 1-ї інстанції Гуденко О.А.
Провадження №22-ц/784/1314/17 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року

за позовом

ОСОБА_4

до Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Альфа-Банк»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

ОСОБА_5

(далі приватний нотаріус),

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

(далі ВПВР УДВС),

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася з позовом та заявами про доповнення його підстав до ПАТ «Альфа-Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка зазначала, що 30 травня 2016 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, згідно якого, в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 7 928 718 грн. 39 коп., звернуто стягнення на належну їй на праві власності нежитлову будівлю громадського харчування, яка розташована за адресою: проспект Леніна, 82-А, у місті Миколаєві.

Посилаючись на вказане, та наявність між сторонами спору щодо заборгованості, позивачка просила суд задовольнити її вимоги.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року позовна заява залишена без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання, на підставі п. 3 ст. 167 ЦПК України. Скасовано заходи забезпечення позову по справі шляхом відновлення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 30 травня 2016року приватним нотаріусом і зареєстрованим ним за № 1661.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також постановити окрему ухвалу відносно головуючого по справі у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 169, пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

За змістом статей 74, 75, 76 ЦПК України судова повістка про виклик у суд повинна містити дані про особу, яка викликається із зазначенням місця, дати і часу явки за викликом, наслідки її неявки, тощо. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку та надсилаються за місцем їх проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Вручення повістки представникові особи, яка бере участь у розгляді справи, вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що справа слухається судом з 9 червня 2016 року (а.с.1, т.1).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі статті 207 ЦПК України (а.с.185, т. 1).

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2016 року зазначена вище ухвала скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (а.с.221-222, т.1).

В подальшому, розгляд справи був призначений на 16 січня 2017 року.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивачка про слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, але в звязку з тим, що остання отримала судову повістку запізно, розгляд справи був відкладений на 17 лютого 2017 року.

Судова повістка на вказану дату засідання була вручена представнику позивачки ОСОБА_6, який приймав участь як її представник в суді апеляційної інстанції, його повноваження підтверджені в матеріалах справи. (а.с.232, т.1). Крім того, позивачка отримала судову повістку за адресою свого проживання завчасно, 24 січня 2017 року (а.с.228, т. 1).

В судовому засіданні 17 лютого 2017 року позивачка не зявилася, проте представник останньої надав заяву про доповнення підстав позову, а також заявив клопотання про огляд оригіналів доказів в судовому засіданні.

В звязку із зазначеним в судовому засіданні було оголошено перерву до 30 березня 2017 року. Дата та час наступного судового засідання була узгоджена судом з представником позивача в судовому засіданні, який додатково підписав розписку про повідомлення щодо дати наступного засідання (а.с.266 т.1).

В судове засідання 30 березня 2017 року позивачка та її представник не зявилися, оскільки 29 березня 2017 року ОСОБА_4 надала до канцелярії суду особисто підписану нею заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в звязку з неможливістю бути присутньою на засіданні суду. На підтвердження поважності причин надала особисто виданий нею як фізичною особою-підприємцем наказ №2403-01 від 24 березня 2017 року про відрядження, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4О направляє ОСОБА_4 у відрядження з 27 березня 2017 року по 27 травня 2017 року на двомісячне навчання з розвитку ресторанного бізнесу.

У звязку з неявкою позивача та її представника в судовому засіданні була оголошена перерва до 27 квітня 2017 для повторного виклику позивача. Судову повістку позивачка отримала 13 квітня 2017 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про її вручення за адресою проживання особи та реєстрації судового виклику.

В судове засідання 27 квітня 2017 року позивачка та її представник повторно не зявилися, але того ж числа представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 надав до канцелярії суду особисто підписану позивачкою заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в звязку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні. На підтвердження поважності причин надав цей самий наказ №2403-01 від 24 березня 2017 року про відрядження.

За наведених обставин та у відповідності до вимог частини 3 статті 169, пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про поважність причин другої неявки до суду, в даному випадку, правового значення не мають та висновків суду не спростовують, оскільки при повторній неявці позивача процесуальний закон надає судові право залишити позов без розгляду незалежно від поважності цих причин.

Окрім цього, належне повідомлення представника позивача, який приймав участь у розгляді справи та надав суду розписку на підтвердження його повідомлення щодо дати наступного судового засідання, є належним повідомленням і самого позивача у розумінні положень частини 6 статті 74, частини 5 статті 76 ЦПК України.

Також закон зобовязує осіб, які беруть участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки (частина 3 статті 27 ЦПК України), але з матеріалів справи вбачається, що позивачка, подавши позов до суду, не сприяла його розгляду у розумні строки.

А саме, зважаючи на тривалість судового провадження та необхідність захисту власного позову, тим не менш, позивачка постійно ініціювала відкладення розгляду справи, не надсилаючи до суду свого представника.

За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки воно постановлено з додержанням норм процесуального права.

Щодо вимоги апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали відносно порушень, допущених суддею першої інстанції, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 211 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуюча О.О. Ямкова

Судді О.В. Локтіонова

ОСОБА_8