Єдиний унікальний номер 227/1280/17 Номер провадження 22-ц/775/1776/2017
Головуючий у 1 інстанції Тимофєєва Г.Л. Єдиний унікальний номер 227/1280/17-ц
Доповідач Папоян В.В. номер провадження 22ц/775/1776/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та прийняття участі у його вихованні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу з його сином ОСОБА_3, відповідач перешкоджає йому приймати участь у вихованні та спілкуванні з онуком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з чим, він просив зобов'язати відповідача не чинити перешкоду спілкуванні з онуком та визначити його участь у вихованні шляхом систематичних побачень три рази на тиждень, а саме: вівторок з 16.00 год. до 20.00 год., четвер з 16.00 год. до 20.00 год., неділя з 9.00 год. до 18.00 год. за його місцем проживання без присутності матері та з метою спільного відпочинку - влітку в період його відпустки.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано відповідача усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з онуком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Та визначено наступну участь діда у вихованні онука: особисті зустрічі з онуком за місцем його проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, перший та третій четвер з 17.00 год. до 19.00 год., другої та четвертої неділі з 10.00 год. до 15.00 год., щомісяця.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив рішення суду в частині визначення способу участі у вихованні онука скасувати та ухвалити нове яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що при визначені способу його участі у вихованні онука судом першої інстанції не було враховано належним чином усі обставини справи. Визначаючі що його, особисті зустрічі з онуком повинні проходити під наглядом матері, суд не врахував, що між сторонами по справі склалися неприязнені стосунки, тому такі побачення є неможливими. Крім того, зазначав, що він в змозі самостійно піклуватися про дитину. У нього дуже гарні стосунки з онуком та до розлучення його батьків онук мешкав з ними і він займався його вихованням, спільно відпочивали влітку.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду в частині визначення способу спілкування з дитиною змінити.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Добропільської міської ради в судовому засіданні апеляційного проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважаючи, що визначений судом спосіб спілкування діда з онуком в повній мірі відповідає інтересам дитини.

Третя особа ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримала та просила рішення суду змінити.

Інші особи, які беруть участь по справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі і надані сторонами докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При цьому, згідно ст. 263 СК України, спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 є рідним дідом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є відповідач по справі ОСОБА_2

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2017 року, яке набрало законної сили 23.05.2017 року місце проживання дитини ОСОБА_5 визначено з матір'ю ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Неповнолітня дитина проживає матір'ю за її зареєстрованим постійним місцем проживання: АДРЕСА_2, має належні побутові умови, що підтверджується актами обстеження матеріально - побутових умов проживання родини ОСОБА_2 З травня 2015 року дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №29 «Джерельце». Згідно наданих даних відповідач ОСОБА_2 за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Позивач проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 і також має належні побутові умови, у тому числі для дитини, що підтверджується відповідним актом. Позивач також позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. Згідно довідок психіатричного кабінету від 01.06.2017 р. та лікаря нарколога від 18.05.2017 р. ОСОБА_1 на обліках не перебуває за допомогою не звертався

Із долученого до матеріалів справи висновку за результатами психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_5, який надано психологічною службою відділу освіти Добропільської міської ради, убачається, що у дитини спостерігається позитивний психоемоційний стан в дошкільному навчальному закладі. Однак наявність психотравмуючої ситуації в родині дитини, яка склалася (зі слів матері), може призвести до поглиблення стресового стану, появи психосоматичних проявів, що в подальшому позначиться на формуванні особистості. З метою уникнення та профілактики емоційних розладів рекомендовано забезпечення мікроклімату в родині, консультації психоневролога, логопеда. Проведення корекцій-відновлювальних занять психолога.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Добропільської міської ради щодо визначення можливості та способів участі ОСОБА_1 у вихованні онука було прийнято рішення про визнання доцільним прийняття участі дідусем, ОСОБА_1 у вихованні онука, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та особистому спілкуванні з ним за попередньою домовленістю з матір'ю дитини про час та умови зустрічей.

За таких обставин, суд першої інстанції враховуючі вік дитини, його психоемоційний стан, стосунки між родинами та щотижневий розпорядок дня хлопчика, а також законодавчо закріплені права батька та інших родичів брати участь у його вихованні, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог і визначив, що особисті побачення позивача з онуком повинні проходити під наглядом матері чотири рази на місяць.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що судом невірно визначено термін та порядок особистих побачень, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п.1 ст.18 Конвенції ООН).

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей.

Апеляційний суд вважає, що визначений судом спосіб участі позивача у вихованні онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховує вік та психофізіологічні особливості дитини, стан її здоров'я, відвідування дитиною дошкільного закладу, а також матеріально - побутові умови проживання сторін та їх характеристики. Запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини не в повній мірі відповідає приписам ст.. 158 СК України, тому у повному обсязі не може бути визначений для спілкування і виховання.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, щодо неможливості спільних побачень оскільки між сторонами по справі склалися неприязнені стосунки, що підтверджується матеріалами справи, так як ці обставини не спростовують обов'язку сторін по справі виховувати дитину в атмосфері любові і порозуміння та під час спілкування виходити саме з інтересів дитини, створювати для цього усі необхідні умови як закладено у принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року.

Виходячи з наведеного, та враховуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують. Тому відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню як необґрунтована, а рішення суду підлягає залишенню без змін як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

І.В. Кішкіна