АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6679/2017 Головуючий у 1 інстанції - Усатова І.А.
Унікальний номер справи №760/7093/16-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, що утримуються відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року з нього на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дати ухвалення рішення по даній справі і до моменту досягнення дитиною повноліття, обгрунотовуючи тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 задоволено частково, а саме, було змінено рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23.05.2012 року, відповідно до якого з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 з 1000 грн. на ј частину всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення набрало законної сили 13.11.2014 року.

18.02.2015 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва.

Позивач вказував, що з моменту набрання рішенням законної сили істотно змінився його матеріальний та сімейний стан, розмір аліментів у вигляді 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно є непомірно високим для нього, тому звертається до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів.

Позивач посилався на те, що на момент ухвалення рішення про зміну розміру аліментів він працював на посаді інженера з впровадження нової техніки та технології у ТОВ «Аудатекс Україна», однак, 07.08.2015 був звільнений з цього підприємства за згодою сторін, та на момент подачі позову ніде не працює і не отримує зарплати.

Вказував на те, що з 29.12.2008 займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців як фізична особа-підприємець, а з 01.10.2015 він є платником єдиного податку третьої групи, тобто перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується витягом з Реєстру платників Єдиного податку.

Позивач вказав, що відповідно до інформації, наданої ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС України у 2014 році відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи його сума доходу склала - 0,00 грн., у 2015 році відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи сума доходу склала - 59 925 грн.

Вказував, що з моменту ухвалення рішення його матеріальний стан погіршився, дохід є нерегулярним та мінливим.

Крім того, зазначив, що з 13 вересня 2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 Від шлюбу має двох малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідно до листка непрацездатності виданого Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 2 від 12.01.2016, його дружина ОСОБА_7 з 12.11.2016 перебуває у декретній відпустці у зв'язку з вагітністю і пологами.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на дитину відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки винесене внаслідок неповного та неправильного встановлення обставин, що мають значення для справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.05.2012 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 червня 2029 року починаючи з 27 березня 2012 року.

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2014, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.05.2012 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1000 грн. на 1/4 частину від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

18.02.2015 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року.

Відповідно до наказу №з-д000000008 про припинення трудового договору (контракту), з 07.08.2015 ОСОБА_2 звільнено з посади інженера із впровадження нової техніки й технології з ТОВ «Аудатекс Україна» за згодою сторін.

З трудової книжки вбачається, що на момент подачі позову до суду ОСОБА_2 за трудовою угодою ніде не працює.

Однак, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з 29.12.2008 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю.

Як вбачається з витягу з Реєстру платників Єдиного податку №9901/Л/26-59-17-05-31 від 17.09.2015, виданого ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_2 з 01.10.2015 є платником єдиного податку третьої групи, тобто перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до інформації, наданої ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС України, у 2014 році відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи сума доходу позивача склала - 0,00 грн., у 2015 році відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи сума доходу склала - 59 925 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплачено аліменти: у листопаді 2015 року 1692,5 грн., у грудні 2015 року - 1765,75 грн., у січні 2016 року - 1772,25 грн., у лютому 2016 року - 2121,5 грн., у березні 2016 року - 1898, 00 грн., що підтверджується наданими копіями квитанцій.

З 13 вересня 2013 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 Від шлюбу має двох малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до листка непрацездатності виданого Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 2 від 12.01.2016, його дружина ОСОБА_7 з 12.11.2016 перебуває у декретній відпустці у зв'язку з вагітністю і пологами.

Відповідно до листа ГУ ДФС у м. Києві за №1019/9/26-15-11-02-23ДСК від 10.12.2015, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 (II півріччя 2014 року) склала: 152 966,88грн. - заробітна плата у ТОВ «Аудатекс», 82,35 грн. - АТ «Укрсиббанк», 99 762,00 грн. - заробітна плата у ТОВ «Аудатекс».

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів ОСОБА_2, останній отримав дохід: за ІІІ квартал 2014 року - 152 966,88 грн., за IV квартал 2014 року - 99844,35 грн., за І квартал 2015 року - 105713, 83 грн., за II квартал 2015 року - 105630 грн., за III квартал 2015 року - 99345,41 грн., за IV квартал 2015 року 59 925 грн., за І-ІІ квартал 2016 року - 278 426,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів погоджуєтьсяіз такими висновками суду першої інстанції .

Відповіднодо ст.. 192 СКУкраїнирозміраліментів, визначенийзарішеннямсудуабодомовленістюміжбатькамиможебутизгодомзменшеноабозбільшенозарішеннямсудузапозовомплатникаабо одержувачааліментівуразізміниматеріальногоабо сімейногостану, погіршенняабополіпшенняздоров'я когосьізнихтавіншихвипадках, передбаченихцимКодексом.

Судом встановлено, що позивач за даним позовом не просив зменшити розмір аліментів у зв'язку із зміною матеріальногоабо сімейногостану, а просив змінити спосіб стягнення аліментів з часткового відрахування із всіх видів доходів на відрахування у твердій грошовій сумі, оскільки він має непостійний, мінливий дохід.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми отриманих доходів ОСОБА_2, починаючи з 3 кварталу 2014 року по І-ІІ квартал 2016 року , він має стабільний дохід, з якого відраховував аліменти на утримання доньки від першого шлюбу , а тому вважати, що він не має доходу або має нестабільний дохід підстав немає, а відповідно немає підстав для заміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму.

Та обставина, що сума коштів, яку отримує позивач щомісячно від своєї підприємницької діяльності може змінюватися, на думку колегії суддів, не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки вони нараховуються із всіх видів доходів.

У зв'язку із зміною сімейного стану позивача , перебуванням на його утриманні ще трьох осіб, окрім дочки від першого шлюбу, є підставою для зменшення розміру аліментів, що утримується із ОСОБА_2 на користь відповідача, однак, таких позовних вимог позивач не заявляв, а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :