Ухвала

Іменем України

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_5 03 серпня 2015 року оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У листопаді 2015 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 повторно оскаржив ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року про відкриття провадження.

УхвалоюАпеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року на підставі ч. 3 ст 297 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_5, подані представником ОСОБА_6, відхилено, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року та 25 січня 2016 року залишені без змін.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року відмовлено на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, обгрунтовано виходив з того, що є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, а ОСОБА_5 добросовісно використовує свої процесуальні права, а також немає жодного положення у ЦПК України, яке б вказувало на обмеженість поданих заяв, є безпідставними та не спростовують висновків апеляційного суду.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак