Справа № 141/474/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, згідно із яким 13 лютого 2005 року в с. Оратів Оратівського району Вінницької області померла мати позивача - ОСОБА_2, яка заповіту не залишила.

Після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Перемоги, 19, в с. Оратів Оратівського району Вінницької області, який станом на 15.04.1991 року належав ОСОБА_2. Спадкоємцями першої черги, крім позивача, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які від прийняття спадщини після смерті матері відмовляються.

Спадщину прийняв позивач, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Проте нотаріусом в усній формі йому було відмовлено в оформленні прийнятгя спадкового нерухомого майна, так як за життя спадкодавиці не було виготовлено технічної документації на житловий будинок, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Перемоги, 19, в с. Оратів Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.02.2005 року. Справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача сільський голова Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серія І-АМ № 009315 ОСОБА_2 померла 13.02.2005 року в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-АВ № 164973 ОСОБА_1 народився 23.05.1957 року, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_6, «мати» ОСОБА_2.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 19 по вулиці Перемоги в с. Оратів Оратівського району Вінницької області, власник будинку не зазначений.

Відповідно до довідки № 227 від 03.05.2017 року, виданою виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно по господарської книги № 1 особовий рахунок № 80 житловий будинок № 19 по вулиці Перемоги в с. Оратів Оратівського району Вінницької області станом на 15 квітня 1991 року належав ОСОБА_2, склад двору слідуючий: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 13.02.2005 року. Рік забудови житлового будинку 1957 рік. Будинок під арештом та заставою не перебуває.

Згідно із довідкою № 228 від 03.05.2017 року, виданою виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно з записом в по господарській книзі № 1 виконавчого комітету Оратівської сільської ради особовий рахунок № 80 померлій ОСОБА_2, яка народилася 20 вересня 1921 року в с. Мервин Оратівського району Вінницької області, на день смерті 13 лютого 2005 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 (девятнадцять) Оратівського району Вінницької області. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем, не значиться. Спадщину прийняв ОСОБА_1 на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України шляхом подачі заяви в нотаріальну контору.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1, поданої до Оратівської державної нотаріальної контори 03.05.2017 року, він прийняв спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до заяви від 03.05.2017 року, ОСОБА_3 від прийняття належної йому частки спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 13.02.2005 року, відмовляється. Справжність підпису ОСОБА_1 засвідчено секретарем Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі за № 13.

Згідно заяви від 03.05.2017 року, ОСОБА_4 від прийняття належної їй частки спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 13.02.2005 року, відмовляється. Справжність підпису ОСОБА_4 засвідчено секретарем Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі за № 12.

Відповідно до повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 360/01-16 від 01.06.2017 року, спадкова справа до майна померлої 13.02.2005 року ОСОБА_8 заведена в Оратівській районній державній нотаріальній конторі за № 223/2005 29.07.2005 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47932818 від 01.06.20176 року, наданого Іллінецькою державною нотаріальною конторою у звязку із зверненням правоохоронних органів, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.02.2005 року, відсутня у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами запиту.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки за життя спадкодавець не оформив на нерухоме майно право власності, нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Перемоги, 19, в с. Оратів Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак