ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що він є власником житлової однокімнатної квартири №34, де проживає його рідний син ОСОБА_3 з родиною у складі трьох осіб, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Транспортна, будинок №16, яка належить йому на праві власності. Відповідач ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі №40 цього ж будинку. 06 липня 2015 року його однокімнатну квартиру було затоплено, а в той же день було виявлено, що вказана житлова квартира №34 (кімната, коридор, кухня) залита водою внаслідок проникнення її з розташованої поверхом вище квартири №40, того ж будинку, яка належить відповідачу. Внаслідок залиття квартири позивачу завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно локального кошторису розрахунку вартості, складеного ТОВ «СтілАрм» від 09.07.2015 року, складає 29 775 грн. 60 коп. Також позивач зазначає, що наслідки залиття квартири призвели до того, що квартира потребує поновленого ремонту.В результаті вказаних подій 06 липня 2015 року за №1062 комісією був складений акт про те, що дійсно затоплена однокімнатна квартира загальною площею 36 кв.м, а також при обстеженні якої, було встановлено факт затоплення і знаходження під водою майна. Комісією також встановлено факт того, що причиною залиття є потрапляння води з квартири №40 поверхом вище цього ж будинку, власником якої є ОСОБА_2 Таким чином, при комісійному обстеженні квартири позивача була встановлена причина залиття квартири №34. Також позивач зазначає,що окрім матеріальних затрат йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 6 000 грн.

На підставі викладеного просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 29 775 грн. 60 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 6 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та 497 грн. 20 коп. в рахунок повернення судових витрат, повязаних з розглядом справи (сплати судового збору), а всього 36 272 грн. 80 коп. та інші витрати повязані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Позивач та представник позивач в судове засідання не зявились, через канцелярію суду надали письмову заяву, в якій підтримали свої позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини та просили справу розглянути без їхньої участі.

Відповідачв судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала письмову заявупро розгляд справи без її участі, надавши письмове пояснення проти позову, відповідно до якого зазначила, щонадані позивачем докази не підтверджують заявлених ним вимог. Так, акт обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_1 від 06.07.2015 року, в якому вказує що в результаті затоплення сусідкою ОСОБА_2 стояли під водою газова плита, газовий котел, холодильник, телевізор, мікрохвильова піч, магнітофон, пошкоджена електропроводка, деформовані кухонні меблі, стінова та стельова облицівка кухні, не відповідає вимогам, встановленим в Правилах утримання житлових будинків та прибудинкової території та не може бути визнаний належним та допустимим. На підтвердження матеріальних витрат позивач надав Договірну ціну за станом на 09.07.2015 року на ремонт АДРЕСА_1 на загальну суму 39 775,60 грн., в якій не зазначено, які пошкодження стались у квартирі 34 внаслідок залиття та матеріальні витрати на відновлення пошкоджених елементів квартири. Договірна ціна не відображає обсягів пошкодження та не містить даних про здійснення позивачем оплати цих послуг.Також зазначає, що договірна ціна складена на ремонт всієї квартири позивача у 2015 році, та не може бути доказом у цієї справі, так як з неї неможливо встановити, що було пошкоджено внаслідок залиття. З довідки водоканалу вбачається, що 01.07.2015 року в будинку №16 по вул. Транспортній було відсутнє водопостачання. З листа РП ПАТ «Київобленерго» вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до Фастівського РП з приводу пошкодження електропроводки. З листа КП «Фастівводоканал» вбачається, що ОСОБА_1 не укладав договір про обслуговування водопровідних мереж із КП «Фастівводоканал». Крім того, позивач не надав доказів про характер та обсяг фізичних, душевних страждань позивачу, повязаних із пошкодженням його квартири. Таким чином, позивач не довів, що залиття квартири відбулось із вини відповідача, тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, сусідка позивача та відповідача. Свідок пояснила, що повертаючись до дому, вона зустріла сусідку, яка їй сказала, що затоплюють ОСОБА_1, після чого до неї підійшов її чоловік, який зателефонував ОСОБА_1, який повідомив його, що вже викликали міліцію. Зайшовши в квартиру ОСОБА_1 вона побачили, що в квартирі світла не було, оскільки у люстрі була вода, була мокра стеля. Був складений акт в якому вона розписалася. В квартиру відповідача вона не заходила. Свідок зазначила, що вона чула, як ОСОБА_2 визнавала свою вину у залитті квартири.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Знаходячись в квартирі Бондаренка за адресою м. Фастів, вул. Транспортна, 16, яку він доглядає, йому зателефонував Бондаренко і сказав, що відбулось затоплення квартири у будинку 16, тому він вирішив це перевірити та коли зайшов, то помітили, що двері не так відкривались як раніше, на кухні та на підлозі була вода, було видно, що по стелі текла вода, посуд на підлозі лежав розбитий.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, сусідка позивача та відповідача. Свідок пояснила, що на початку липня 2015 року близько 16 години до неї зайшов ОСОБА_3 та попросив бути присутнім при складанні акту. Знаходячись в його квартирі свідок побачила, що стіна була мокра, плита стояла у воді, меблі здуті, підлога мокра. Також зазначила, що вона підписала акт, акт складався в її присутності та в присутності ОСОБА_3 та його дружини.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він є знайомим позивача, працює в Фастівському РЕС електромонтером. Приїхавши разом з напарником ОСОБА_8 до квартири позивача було видно, що квартира затоплена. Свідок зазначив, що спеціальним приладом було виявлено, що по всій квартирі проводка була пошкодженою.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що він проживає за адресою м Фастів АДРЕСА_2, є сином позивача. Свідок пояснив, що 03 липня 2015 року повертаючись з Києва до дому йому повідомили сусіди про залиття його квартири. Зайшовши до своєї квартири побачив на стінах та на підлозі воду. Знайшовши сусідку ОСОБА_2, викликавши міліцію були відібрали свідчення. Як зазначає свідок, ОСОБА_2 визнавала свою вину.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що працює інспектором в поліції, отримавши матеріали перевірки про затоплення квартири, приїхавши до квартири ОСОБА_2 та зайшовши до неї він не помітив слідів потопу, оглянувши кухню підлога була застелена ковдрою, запаху вологи не відчував.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що працював в ДІМ Фастівського МВ, перебував у слідчій оперативній групі здійснював виїзд на залиття квартири. Спробувавши допитати ОСОБА_2 були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння, був оформлений первинний бланк пояснень, котрий був нею порваний, тому був складений повторний бланк пояснень, проте ОСОБА_2 була з ним ознайомлена, однак від підпису відмовилась.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши покази свідків, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.02.1998 року (а.с. 9).

Також встановлено, що у квартирі АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_2.

03 липня 2015 року сталося залиття квартири АДРЕСА_3, що підтверджується актом складеними головою комітету самоорганізації населення, його заступником та сусідами у будинку (а.с.15).

Наведений факт підтверджується показами свідків, сусідів по будинку, ОСОБА_4, ОСОБА_6, знайомого позивача ОСОБА_7, ОСОБА_5, який був присутній при огляді квартири, а також сином позивачаОСОБА_3, який проживає у цій квартирі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було виявлено, що вказана житлова квартира № 34 (кімната, коридор, кухня), яка належить позивачу, залита водою внаслідок проникнення її з розташованої поверхом вище квартири №40 того ж будинку, в який проживає відповідач ОСОБА_2

Як вбачається з Акта обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_1 від 06.07.2015 року, в результаті затоплення квартири стояли під водою газова плита, газовий котел, холодильник, телевізор, мікрохвильова піч, магнітофон, пошкоджена електропроводка, деформовані кухонні меблі, стінова та стельова облицовка кухні, електромясорубка та мультіварка.

Обґрунтовуючи розмір завданих залиттям матеріальних збитків позивач посилається на договірну ціну ремонту квартири, що складена ТОВ «СтілАрм» 09.07.2015 року, яка дорівнює 29 775,60 грн. (а.с.17-24).

Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки виникли у зв'язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача просив призначити судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 18.01.2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

З висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1247/16-42 від 10.03.2017 року вбачається, що за результатом обстеження в приміщеннях квартири №40, яка розташована над квартирою №34, пошкоджень санітарно-технічних та опалювальних приладів, водорозбірної арматури і трудопроводів водовідведення, водопостачання та опалення, внаслідок яких відбувається витікання води, не встановлено, отже встановити причину залиття квартири АДРЕСА_5, яке виявлено 03.07.2015 року, не вбачається можливим.

Також, експертом наданий висновок, що за даними наданих на дослідження матеріалів справи, імовірною причиною залиття квартири №34 є витік води у кухні квартири №40 з водорозбірної арматури /крана/ у раковину та відсутність повного випуску води з раковини в каналізацію.

Згідно результатів проведеного обстеження та даних матеріалів справи експертом також зроблений висновок, що розмір матеріальної шкоди, спричинений залиттям, становить: у відокремленому приміщенні загального міжповерхового коридору 1466,00 грн., у приміщеннях квартири №34 1969,00 грн.

Як зазначалось раніше, відповідно до визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Даючи оцінку наданим сторонами доказам, суд бере до уваги наступне.

Твердження представника відповідача щодо відсутності вини ОСОБА_2 в заподіянні шкоди, оскільки вона не була встановлена висновком експерта судом оцінюється критично та береться до уваги той факт, що залиття сталося 03.07.2015 року, а огляд та обстеження обєктів дослідження був проведений експертом лише через значний проміжок часу, а саме 08.04.2016 року.

За наслідками проведеної експертизи експерт хоча і прийшов до висновку, що встановити по результатах обстеження, що стало причиною залиття приміщень квартири №34 з приміщень вище розташованої квартири №40 не вбачається можливим. При цьому експертом зроблений висновок, що пошкодження будівельних елементів квартири №34, які встановлені за результатами проведеного обстеження, можна віднести до таких, що виникли в результаті залиття, виявленого 03.07.2015 року.

Крім того, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2, які надані нею працівнику ДІМ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_12, в яких вона пояснила, що прийшовши з роботи побачила, що на кухні повна раковина води і трохи розлилось на підлогу.

Також, з показів свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 фактично визнавала свою вину у залитті квартири.

Так, працівник ДІМ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_10 суду пояснив, що ОСОБА_2 зазначала, як на причину виникнення конфлікту - "мила посуд та забула вимкнути воду". Крім того, свідок зазначив, що між ОСОБА_2 та власником квартири, в якій відбулось затоплення, велись розмови про відшкодування збитків, однак не дійшли згоди про розмір.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у квартирі №34 сталося з вини відповідача, в результаті витіку води у кухні квартири №40 з водорозбірної арматури /крана/ у раковину та відсутності повного випуску води з раковини в каналізацію.

Враховуючи характер причини залиття, а саме те, що несправність була у внутрішній каналізаційній системі, суд відхиляє посилання відповідача та її представника на відсутність у квартири ОСОБА_2 слідів потопу та/або великої кількості води, достатньої для затоплення квартири №34, яка знаходиться поверхом нижче.

Твердження відповідача та його представника про відсутність вини відповідача, суд не приймає, оскільки жодних належних доказів на його спростування відповідачем в ході всього розгляду надано не було.

Посилання на те, що акт обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_1 від 06.07.2015 року складений з порушенням пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, на висновки суду не впливають. До того ж цей Акт, складений головою комітету самоорганізації населення, його заступником та сусідами у будинку, за своїм змістом є лише відображенням стану квартири позивача на час її огляду цими особами.

Отже, судом вважає встановленим факт того, що залиття квартири позивача сталося внаслідок витіку води з водорозбірної арматури /крана/ у раковину у кухні квартири відповідача, а тому останній повинен нести цивільно правову відповідальність за заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Визначаючи розмір такої шкоди суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди позивач надає договірну ціну ремонту квартири, що складена ТОВ «СтілАрм» 09.07.2015 року, відповідно до якої матеріалі затрати, необхідні для відновлення квартири складають 29 775,60 грн.

Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Договірна ціна визначається замовником і підрядником шляхом прямої домовленості між ними, а збиток у наведеному позивачем розмірі виникає виключно при проведенні ремонтних робіт саме підрядником ТОВ «СтілАрм».

При цьому, з відомостей про договірну ціну на ремонт квартири не вбачається, які для розрахунку ремонту в них взяті матеріали, чи враховано, які матеріали були у позивача до залиття. Також, взагалі невідомо, чи проводився огляд обєкту оцінки підрядною організацією для визначення обсягу та вартості необхідних будівельних робіт для цілей виконання розрахунків.

Суд зазначає, що матеріальна шкода від залиття передбачає визначення вартості відновлювального ремонту, тобто такого становища, яке існувало до залиття, а не здійснення покращеного ремонту, якого не було у приміщеннях позивача до події залиття, тому вказану договірну ціну на ремонт квартири суд не визнає неналежним доказом у справі.

При цьому, статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови від 12.06.2009 р. № 5 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Перелік робіт пов'язаних з відновленням квартири після її залиття та перелік необхідних для цього матеріалів запропонований експертом у Висновку № 1247/16-42 від 10.03.2017 року, уявляється суду обґрунтованим, таким, що відповідає переліку пошкоджень, спрямований на адекватне відновлення стану квартири, а тому цей висновок може бути покладений в основу судового рішення.

Представник позивача в ході розгляду справи висловлював непогодження з розміром визначеної експертом матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, посилався на неузгодженість та необґрунтованість висновку, на підставі чого було заявлено клопотання про виклик в судове засідання експерта. Заявлене клопотання судом задоволене, ухвалою суду від 10.05.2017 року судовий експерт викликаний в судове засідання для дачі пояснень щодо складеного ним висновку. Однак, представник позивача не зявився в судове засідання, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, тобто не скористався своїм правом поставити перед експертом питання повязані з його висновком.

Таким чином, суд вважає, що висновок судового експерта є детальним, проведеним за результатом огляду як квартири позивача так і відповідача, тому у суду відсутні сумніви щодо повноти та об'єктивності висновку судового експерта на відміну від договірної ціни ремонту квартири, що складена ТОВ «СтілАрм».

Разом з тим, експертом у відповідь на поставлене судом питання щодо розміру матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири № 34, крім основного питання також визначив розмір матеріальної шкоди спричиненої залиттям ще і у відокремленому приміщенні загального міжповерхового коридору у розмірі 1466,00 грн. З огляду на те, що судом таке питання не ставилось, у суду відсутні підстави приймати наведені розрахунки, оскільки в цій частині дослідження проведене поза межами, встановленими ухвалою про призначення експертизи від 18.01.2016 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про належне та допустиме підтвердження завданого майнового збитку висновком судового експерта у розмірі 1969,00 грн., що має бути стягнений з відповідача на користь позивача, як відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивач просив відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 6000,00 гривень, яка полягає у негативних емоціях і переживаннях з приводу залиття квартири та пошкодження майна, повязані з цим додаткові зусилля для відновлення попереднього становища.

Враховуючи, що вимоги позивача стосуються правовідносин по відшкодуванню завданих збитків для відновлення вартості пошкодженого майна, тому виникнення підстав для відшкодування моральної шкоди безпосередньо залежать від доведення причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та заподіяної позивачу шкоду, що знайшло підтвердження в межах даного спору.

Разом з тим, оцінюючи розмір моральної шкоди, що заявлена позивачем, суд вважає такий не співрозмірним з наведеними доводами моральних страждань та вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1000 грн., оскільки такий розмір відшкодування є співрозмірним до задоволених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Як зазначалось, цивільно-правова відповідальність фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставіст. 1166 ЦК Українинастає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. При цьому, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, тобто тягар доказування відсутності вини у заподіянні шкоди несе відповідач.

В ході розгляду справи належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано, тому оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, позивачем сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн., тому з відповідача підлягає стягненню 40,44 грн., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2969,00 грн. х 100% : 35775,60 грн. = 8,3%; 487,20 грн. х 8,3% : 100% = 40,44 грн.)

Витрати відповідача, пов'язані з проведенням судової експертизи, становили 4300,00 грн., тому з позивача підлягає стягненню 3943 грн., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (4300,00 грн. х 8,3% : 100% = 356.90 грн.) ( п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Враховуючи вищевикладене та керуючисьст. ст.15, 16, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 11, 158, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1969,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та грошові кошти у сумі 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволені іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40,44 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3943,00 грн. витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова