У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Курило В.П., Канурної О.Д.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором - задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN9336 від 02.09.2013 року, яка складається із суми вкладу в розмірі 100001,00 гривень та нарахованих процентів на суму вкладу в розмірі 8334,34 гривень, а всього - 108335, 34 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області та відмовити у задоволені позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, судом не надано належної оцінки доводам і запереченням банку.

Суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належним чином завірена копія договору банківського вкладу та квитанція про внесення грошових коштів.

Зазначає, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми на банківський (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності і звичаями ділового обороту.

Посилається на висновки Верховного Суду України, відповідно до яких право на отримання коштів банківського вкладу обов'язково має бути підтверджене наступними документами: договором банківського вкладу та квитанцією про внесення грошових коштів з «мокрими» печатками банку. За відсутності такої печатки документ є ксерокопією.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним телефонограми.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю позивача та представника відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно заяви №SAMDN9336 на оформлення вкладу «стандарт на 12 мес.» від 2 вересня 2013 року позивачем оформлено депозитний вклад у ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 100001,00 грн. строком на 366 днів по 2 вересня 2014 року включно з 18% річних, період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць, відкритий особовий рахунок за вкладом 4950, рахунок/карта для зарахування відсотків по вкладу: 290592. 2 вересня 2013 року на особовий рахунок відповідно до квитанції №8 у відділенні №9 Севастопольського філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» внесена сума вкладу в розмірі 100001, 00 грн. (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 3 означеної заяви передбачено умову, за якою якщо за закінченням строку вкладу вкладник не заявив банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один термін.

З матеріалів справи вбачається, що строк депозитного договору продовжений до 02.09.2015 року.

22 вересня 2014 року з заяви позивача про дострокове розірвання договору банківського вкладу видно, що позивач просив банк про достроково розірвання договору банківського вкладу №SAMDN9336 - депозиту «Стандарт на 12 мес.» від 2 вересня 2013 року, повернути суму вкладу та повідомити про умови отримання вкладу та нарахованих відсотків згідно договору банківського вкладу (а.с. 9).

З листа ПАТ КБ «Приватбанк» №279607 від 1 жовтня 2014 року вбачається, що через політичні події в країні, враховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання і нагляд, валютний контроль та державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх підрозділів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, і відповідно до постанови Правління Національного банку України №260 від 6 травня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» припинив свою діяльність в Криму, а позивачу пропоноване здійснити реструктуризацію депозитного вкладу (а.с. 11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п. 1.4 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (далі - Положення) залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» затвердженої Постановою Національного Банку України від 12.11.2003 № 492 (далі-Інструкція), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пунктом 10.1 Інструкції передбачено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до 2.2.1.1., 2.2.1.2 Умов і правил надання банківських послуг, затвердженим ПАТКБ «Приватбанк», передбачено, що клієнт передає, а Банк отримає грошові кошти (далі Вклад) в розмірі і на строк, вказані в заяві на оформлення вкладу, далі заява. Банк для зарахування суми вкладу відкриває клієнту депозитний рахунок (номер рахунка вказаний в заяві) та зобов'язується сплатити клієнту вклад і проценти згідно обумовленим умовам. Банк безоплатно видає клієнту платіжну карту для зарахування нарахованих процентів по вкладу. Обслуговування карти здійснюється згідно з тарифами банку, що діють на момент обслуговування.

Згідно з п. 8 глави 2.9 «Приймання готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції від 25.06.2011 р. № 174 затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011 р., (Далі - Інструкція) Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до заяви №SAMDN9336 на оформлення вкладу «стандарт на 12 мес.» від 2 вересня 2013 року оформлено депозитний вклад у ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 100001,00 грн. строком на 366 днів по 2 вересня 2014 року включно з 18% річних, період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць, відкритий особовий рахунок за вкладом 4950, рахунок/карта для зарахування відсотків по вкладу: 290592. 2 вересня 2013 року на особовий рахунок відповідно до квитанції №8 у відділенні №9 Севастопольського філіалу відповідача внесена сума вкладу в розмірі 100001, 00 грн. 2 вересня 2013 року на особовий рахунок відповідно до квитанції №8 у відділенні №9 Севастопольського філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» внесена сума вкладу в розмірі 100001, 00 грн.

На підтвердження укладеного договору відповідач передав позивачу копію вказаної вище заяви від 02.09.2013 року (номер заяви 403226594), яка підписана виконавцем ОСОБА_2, на заяві є відбиток штампу Севастопольської філії відповідача, та квитанцію про отримані гроші (а.с. 7, 8).

Аналіз наведених вище норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 64 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що банк не повернув позивачеві суму вкладу та нараховані відсотки за його заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу.

Апеляційний суд вважає, що надані у справі докази, а саме, заява №SAMDN9336 на оформлення вкладу «стандарт на 12 мес.» та квитанція №8 у відділенні №9 Севастопольського філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» про отримання коштів відповідають письмовій формі договору банківського вкладу та доказом внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника.

Тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів укладення у письмовій формі договору банківського вкладу між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» є необґрунтованими.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішення суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: