Справа № 495/9991/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
11 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми та штрафних санкцій, -
У грудні 2016 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 та просить суд стягнути з останнього борг в сумі 2360 гривень, штраф в сумі 1200 гривень, інфляційні збитки в сумі 999,69 гривень, три відсотка річних в сумі 165,20 гривень, суму сплаченого судового збору 1380 гривень.
Свої вимоги Товариство обґрунтовує наступним. 25.11.2013 року між відповідачем та ФОП «ОСОБА_2І.» був укладений Договір купівлі-продажу вікон та дверей, за умовами якого ФОП «ОСОБА_2І.» продав, а відповідач купив та зобовязався оплатити металопластикові вікна і двері на загальну суму 9520 гривень, з яких 1190 гривень відповідач мав сплатити до моменту отримання товару, а 8330 гривень на умовах відстрочення платежу.
23.07.2012 року між Товариством та ФОП «ОСОБА_2І.» був укладений Генеральний договір відступки права вимоги. Згідно з Додатковою угодо до Генерального договору, Товариство сплатило ФОП «ОСОБА_2І.» грошові кошти в обмін на право грошової вимоги з відповідача коштів у сумі 8330 гривень 00 копійка. Згідно Договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу сьома окремими платежами по 1190 гривень в період з 19.01.2014 по 19.07.2014 включно. Оплата повинна була здійснюватись до 19 числа кожного місяця. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, здійснив лише п'ять платежів. Залишок основного боргу, який на дату подання позовної заяви не сплачено відповідачем, становить 2360 (дві тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійка.
Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за номерами, наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин. В зазначених телефонних розмовах позивач пропонував сплатити суму боргу та лише частину штрафних санкцій. Однак вимоги були проігноровані.
В заяві сторонами зафіксовано що, відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 19 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 гривень 00 копійок за кожен пропущений платіж. 12 періодів х 100 (сто) гривень 00 копійок штрафу = 1200(одна тисяча двісті) гривень 00 копійок штрафу, що додатково підлягає стягненню з відповідача.
Збитки від інфляції за період з 10.07.2014 року по 01.11.2016 року становлять 999,69 грн, 3%, що підлягають сплаті за вказаний період становлять 165,20 грн.
Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобовязань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобовязання, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи у відсутності позивача та його представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлення про час та місце слухання справи направлялись на адресу реєстрації місця проживання, причини неявки суду не відомі.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що 23.07.2012 року між ФОП «ОСОБА_2І.» та позивачем укладено Генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2013685, за яким Цессионарий (ТОВ «Сучасний Факторинг») зобов'язується передати грошові кошти (ціну поступки) у власність Цедента (ФОП «ОСОБА_2І.») в обмін на права Вимоги до Боржників, а Цедент зобов'язується відступити Цессионарию в повному обсязі свої права Вимоги до Боржників по Основним договорам, про що в кожному конкретному випадку укладається Додаткова угода до Генерального договору відступки права вимоги (п.2.1).
25 листопада 2013 року між відповідачем та ФОП «ОСОБА_2І.» був укладений Договір купівлі-продажу вікон та дверей. Відповідно до п.1 Договору купівлі-продажу ФОП «ОСОБА_2І.» продав, а відповідач придбав та зобовязався оплатити металопластикові вікна та двері на умовах визначених розділом 1.1 додатку до договору. Загальна вартість заказу становила 9520 гривень, з яких 1190 гривень відповідач сплатив зразу.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
16.12.2013 року укладеною Додатковою угодою № 015314 сторони Договору купівлі-продажу ФОП «ОСОБА_2І.» та ОСОБА_1 досягли згоди щодо порядку (розстрочки) сплати останнім залишку вартості товару в розмірі 8 330 гривень. По суті, Додаткова угода встановлювала не тільки порядок розрахунку для відповідача, а повідомляла останнього про відступку підприємцем «ОСОБА_2І.» права вимоги за Договором купівлі-продажу від 25.11.2013 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг».
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч.1 ст. 1084ЦК).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання).
У відповідності до статті 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з Додатковою угодою № 015314 відповідач повинен був сплачувати заборгованість в сумі 8330 гривень сьома окремими платежами по 1190 грн. в період з 19.01.2014 по 19.07.2014 року включно. Оплата повинна була здійснюватись до 19 числа кожного місяця.
Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, здійснив лише п'ять платежів, а саме: 17.01.2014 року 1190 грн., 19.02.2014 року 1190 грн., 21.03.2014 року 1200 грн., 15.05.2014 року 1190 грн., 10.06.2014 року 1200 грн. Залишок основного боргу, який на дату звернення до суду не сплачено відповідачем, становить 2360 гривень.
Таким чином, враховуючі наявні докази, суд вважає доведеними наголошення позивача щодо порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, а саме, не погашення боргу в обумовлені строки, що призвело до прострочення виконання на 28 платіжних періодів або 852 днів.
Вищезазначеною Додатковою угодою № 015314 встановлено також штраф за пропуск кожного платежу в сумі 100 гривень. За підрахунками позивача сума штрафу відповідача складає 1200 гривень.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Наданий представником позивача розрахунок, в якому він чітко розрахував встановлений індекс інфляції та 3 процента річних, не викликає сумніву в правильності його складання.
Сума заборгованості становить 2360 гривень, дата початку розрахунку 10.07.2014 року, дата закінчення розрахунку 01.11.2016 року, тобто кількість днів прострочення 852, тому 3% річних, що підлягають сплаті становлять 165,20 гривень.
Збитки від інфляції (підсумковий індекс інфляції за даними газети «Урядовий курєр» становить 142,368%) за період з 10.07.2014 року по 01.11.2016 року складають 999,69 грн.
Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 1380 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст..6, 525, 526, 610-612, 625, 1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 212-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позовну заяву ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми та штрафних санкцій задовольнити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя