Справа № 648/943/17
Провадження № 2/648/527/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

позивача ОСОБА_1

представників сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив продовжити строк для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_7, яка померла 20 липня 2002 року. Позов обґрунтовано тим, що після смерті матері, із заявою про прийняття спадщини, до нотаріуса він не звертався, оскільки на момент відкриття спадщини він проживав окремо він неї, при цьому, були інші спадкоємці першої черги, які проживали разом з нею, а саме його батько, ОСОБА_8, та його брат, ОСОБА_1. Крім того, йому не було відомо про наявність у матері спадщини, а саме права на земельний пай. У серпні 2002 року, виконуючи побажання померлої матері, батько передав йому в спадок золоту монету, яка належала ОСОБА_7. Таким чином, він фактично вступив у володіння спадковим майном. До початку судового розгляду позивач змінив предмет позову, посилаючись на те, що він фактично вступив у володіння спадковим майном, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 додатково пояснив, що після смерті матері, він за власний рахунок замовив та встановив на її могилі памятник. Батько передав йому монету виконуючи волю матері, яка хотіла, щоб з неї виготовили обручки для його сина, онука померлої. Під час даної розмови та передачі йому монети присутніх не було.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_3, позов не визнав, зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_7, показання свідків не можуть бути прийнятті в якості належних доказів, оскільки вказані особи не були присутніми при передачі майна, зокрема монети, від ОСОБА_8 до ОСОБА_1, повідомлені обставини їм відомі зі слів позивача. Крім того, неможливо встановити, що монета належала ОСОБА_7. Доводи викладені у позовній заяві є припущеннями, у звязку з чим, просив відмовити у позові.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання, що являється дружиною позивача. В липні місяці 2002 року померла мати позивача. В серпні місяці 2002 року, зі слів чоловіка, ОСОБА_1, їй стало відомо, що за життя ОСОБА_7 передала для онука, їх сина, золоту монету.

Свідок ОСОБА_10, яка являється дочкою позивача, дала аналогічні показання, що про вказані обставини знаходження в позивача золотої монети, їй відомі від останнього.

Свідок ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 дали аналогічні показання, що про факт передачі позивачу золотої монети, та те, що вона належала матері позивача, їм відомо зі слів ОСОБА_1 та слів його сина.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено і вказане сторонами не заперечується, що матірю позивача являється ОСОБА_7. 20 липня 2002 року остання померла. За життя, ОСОБА_7 заповіт не склала. На день смерті ОСОБА_7 проживала за адресою: Херсонська область, с.м.т. Білозерка, вулиця Приозерна, 32. Разом з нею проживали її чоловік, ОСОБА_8, батько позивача, та її син, ОСОБА_1, рідний брат позивача. На день смерті ОСОБА_7, позивач проживав окремо від неї. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 позивач не звертався. Вказані обставини, крім того, підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії V-УР №1922604, свідоцтвом про смерть ОСОБА_7, серії 1-КГ №227018, довідкою Білозерської селищної ради за №02-26/706 від 12 травня 2017 року, паспортом позивача, щодо місця проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_1, інформаційною довідкою із спадкового реєстру за № 347223652 від 27 березня 2017 року, щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_7.

З досліджених в судому засіданні матеріалів спадкових справ за № 190/2016 та № 511/2016 вбачається, що ОСОБА_1 помер 26 січня 2016 року. Спадщину після нього прийняла його дружина, ОСОБА_5. ОСОБА_8 помер 18 вересня 2016 року. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли в рівних частинах її чоловік, ОСОБА_8, та син, ОСОБА_1, що проживала разом з нею на момент смерті. Після смерті ОСОБА_1, спадщину прийняла відповідач ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_8, спадщину прийняли сторони по справі.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії 0236344, виданого 10 листопада 1996 року, ОСОБА_7 мала право на земельну частку (пай) розміром 3,63 умовних кадастрових гектара із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Кірова, що розташоване в с.Великі Пузирки Ізяславського району Хмельницької області.

Враховуючи, що ОСОБА_7 померла 20 липня 2002 року, тобто до набрання чинності ЦК України, суд вважає, що при вирішенні вказаного спору застосуванню підлягають норми законодавства, яке було чинним на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК УРСР.

Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Згідно до ч.1 ст.548, ч.1 ст.549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 позивач не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, доведенню підлягає факт, що протягом зазначеного строку, позивач фактично вступив у володіння спадковим майном.

З пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 18 червня 1994 року, яка була чинною на момент смерті ОСОБА_7, вбачається, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Згідно до ч.1 ст.3, ч.ч.1, 2, 4 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначених в Інструкції письмових доказів позивачем не надано. Разом з цим, на підтвердження заявленої вимоги, позивачем надано в якості речового доказу золоту монету, яка оглянута судом, квитанцію про здійснення позивачем оплати за встановлення на могилі ОСОБА_7 памятника, допитано свідків.

На думку суду, вказані докази, зокрема квитанція, не є належними, оскільки не містить інформації щодо предмету доказування. Відомості, які б з достовірністю вказували, що ОСОБА_7 була власником наявного у позивача майна (золотої монети) і що позивач вступив у володіння вказаним майном у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні. Показання свідків такими доказами не являються, крім з того, з вказаних показань вбачається, що обставини, за яких позивач почав володіти вказано монетою, їм відомо зі слів самого позивача та його сина.

За таких обставин, враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_7, у звязку з чим, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. ст.7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко