Провадження № 2/734/583/17 Справа № 734/574/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 червня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Іванюка Т.І.,
при секретарі - Дідовець М.І.,
за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-
в суд із цивільним позовом звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, у якому просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти у сумі 15 000 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2014 року він надав у позику ОСОБА_4 гроші в сумі 15 000 доларі США. Останній зобовязувався повертати щомісячно по 10 000 гривень протягом 18 місяців з урахуванням коефіцієнту інфляції. Вищезазначене ОСОБА_4 відобразив у власноруч написаній розписці від 20 вересня 2014 року. На момент укладання угоди про позику 15 000 доларів США по офіційному курсу НБУ становила 195 000, 00 грн. Однак, ОСОБА_4 своєї обіцянки не виконав та гроші не повернув. Неодноразові звернення з проханням повернути борг ОСОБА_4 ігнорує та на контакт не йде. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача позовні вимоги повністю підтримав.
Належно повідомлений про час і місце судового засідання відповідач без поважних причин до суду не зявився і із письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність не звертався, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню із наступних підстав:
Відповідно до письмової розписки, яка була досліджена в судовому засіданні, виходить, що 20 вересня 2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, взяв у борг у ОСОБА_3 15 000 (пятнадцять тисяч) доларі США (станом на 20 вересня 195 000 гривень), які зобовязувався виплачувати кожен місяць по 10 000 гривень на протязі 18 місяців, враховуючи коефіцієнт інфляції. Дана розписка засвідчена свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 20 вересня 2014 року.
відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в меж заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, н а підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей
Стаття 1049 ЦК України, передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч.2).
Згідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1). Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги ( ч.2).
Як виходить із змісту розписки, ОСОБА_4 отримав у борг від ОСОБА_3 гроші в сумі 15 000 доларів США. На даний час свій обовязок по поверненню боргу ОСОБА_4 не виконав, тому позов підлягає задоволенню.
При цьому суд враховує, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. Дану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі 6-79цс14.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 20 вересня 2014 року в сумі 15 000 (пятнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 393 075 (тристи девяносто три тисячі сімдесят пять) гривень (26 205х15=393 075).
Крім цього, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі у сумі 11 988 (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень 68 коп., із яких 4 068, 68 грн. судовий збір; 7 500 грн. витрат на правову допомогу та 420 грн. оголошення у пресі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 527, 530, 1046, 1047, 1049, ст.ст. 60, 88, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 20 вересня 2014 року в сумі 15 000 (пятнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 393 075 (тристи девяносто три тисячі сімдесят пять) гривень та судові витрати по справі у сумі 11 988 (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень 68 коп., із яких 4 068, 68 грн. судовий збір; 7 500 грн. витрат на правову допомогу та 420 грн. оголошення у пресі.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя