Справа № 456/3009/16-ц
Провадження № 2/456/443/2017
РІШЕННЯ

іменем України

17 травня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та просить стягнути в його користь з відповідача ОСОБА_2 завдану майнову шкоду, яка не покривається страховою виплатою ПАТ "HACK "Оранта" в розмірі 47 700 (сорок сім тисяч сімсот) гривень 42 копійки, витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2500,00 гривень та судовий збір в сумі 551 гривню 21 копійку а всього 52 751 (пятдесят дві тисячі сімсот пятдесят одну) гривню 63 копійки.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.03.2016 року, близько 08 годин 15 хвилин на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, головної Східниця-Пісочне та другорядної Нижанковичі-Стрий, (ділянка дороги Нижанковичі-Стрий 88км-200м), водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1» порушивши правила дорожнього руху, виїхав з другорядної дороги на головну, де зіткнувся з задньою частиною автопоїзда - вантажним сідловим тягачем - Е марки «DAF» «FХ 95.480» д.н.з. «АХ 4244 ЕЕ» з напівпричепом «SСНМІТZ SСS 24L», д.н.з. «АХ 0639 ХР», під керуванням ОСОБА_3, а саме з колесами напівпричепа «SСНМІТZ SСS 24L», д.н.з. «АХ 0639 ХР», після чого даний автопоїзд в стані юзу виїхав на майданчик посту «ДАІ», де зіткнувся з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, в якому знаходився водій ОСОБА_1

Під час даної ДТП автомобіль НОМЕР_3» отримав технічні ушкодження, чим власнику даного автомобіля позивачу ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди. Згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2016 року відповідача, ОСОБА_2, визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України.

Таким чином, враховуючи висновок експертизи, та суму страхового відшкодування виплаченого ПАТ "HACK "Оранта", вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, однак подали заяву в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві, а судове засідання проводити без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч.4. ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позов за наявності для то законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Окрім того, відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 09.03.2016 року, близько 08 годин 15 хвилин, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, головної Східниця-Пісочне та другорядної Нижанковичі-Стрий, (ділянка дороги Нижанковичі-Стрий 88км-200м), водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1» порушивши правила дорожнього руху, виїхав з другорядної дороги на головну, де зіткнувся з задньою частиною автопоїзда - вантажним сідловим тягачем - Е марки «DAF» «FХ 95.480» д.н.з. «АХ 4244 ЕЕ» з напівпричепом «SСНМІТZ SСS 24L», д.н.з. «АХ 0639 ХР», під керуванням ОСОБА_3, а саме з колесами напівпричепа «SСНМІТZ SСS 24L», д.н.з. «АХ 0639 ХР», після чого даний автопоїзд в стані юзу виїхав на майданчик посту «ДАІ», де зіткнувся з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, в якому знаходився водій ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №692374, ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_3».

Під час даної ДТП автомобіль НОМЕР_3» отримав технічні ушкодження, чим власнику даного автомобіля позивачу ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди.

Згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2016 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено штраф в розмірі 3 400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст., ст. 60, 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, та згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто майнова шкода завдана власнику автомобіля НОМЕР_3» ОСОБА_1Т, має відшкодовуватись особою яки завдала шкоди, а саме ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно висновку №32/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 31.08.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «СІТRОЕN - JАМРУ» д.н.з. «ВС 1724 АE», що був пошкоджений в результаті ДТП 09.03.2016 року, становить 96 125 гривень 42 копійки.

Крім цього позивач поніс виграти: на евакуацію автомобіля НОМЕР_3» з місця ДТП до арешт майданчика у м. Дрогобич в сумі 500,00 гривень (підтверджується долученою до матеріалів справи копією товарного чеку від 09.03.2016 року), за стоянку автомобіля на штраф майданчику а сумі 375,00 гривень (підтверджується долученою до матеріалів справи копією довідки МКП Транс-екіпаж), на евакуацію автомобіля НОМЕР_3» з арешт майданчика у м. Дрогобич до свого місця проживання у м. Стрий в сумі 700,00 гривень (підтверджується долученою до матеріалів справи копією товарного чеку від 05.04.2016 року).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З п. 4 вказаної постанови вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

В пункті 9 вказаної постанови зазначається, що слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Враховуючи, що у відповідача, ОСОБА_2 був поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем визнається факт отримання від ПАТ "HACK "Оранта" виплати страхового відшкодування передбачено полісом страхування в розмірі 50000,00 грн., тому оскільки дана сума є меншою від суми відновлення транспортного засобу тому, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною та документально підтвердженою вартістю ремонту з евакуаційними витратами та сумою страхового відшкодування в розмірі 47700,42 грн.

Таким чином, з огляду на те, що позивачу ОСОБА_1 належить пошкоджений транспортний засіб, відповідач позовні вимоги визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 в його користь 47700,42 грн.заподіяної матеріальної шкоди

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 551,20 грн., відповідно до квитанції №4 від 04.10.2016 року та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, відповідно до прибуткового касового ордера б/н від 29 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1193, 1194 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, майнову шкоду в розмірі 47 700 (сорок сім тисяч сімсот) гривень 42 копійки, витрати на правову допомогу в сумі 2000(дві тисячі) гривень 00 копійок, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну ) гривню 21 копійку; а всього 52 751 (пятдесят дві тисячі сімсот пятдесят одну) гривню 63 копійки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий-суддя ОСОБА_5