Справа № 591/4287/17
Провадження № 2/591/2265/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління державної міграційної служби України в Сумській області, служба у справах дітей Сумської міської ради , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їх сімя з 4-х чоловік отримала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно ордеру № 116 від 28.12.2001 року, виданого Конотопською КЕЧ. Позивач є основним наймачем, дана квартира не приватизована. Позивач зазначає, що відповідачі, які є її донькою та онуком, виїхали з даного житла восени 2014 року, і постійно проживають у РФ. Відповідачі прийняли громадянство РФ, постійно проживають у Курській області Глушковському районі, с. Коровяковка. Донька там працює вчителем, а онук є учнем Коровяковської загальноосвітньої школи. Через реєстрацію відповідачів у квартирі позивач несе зайві витрати на оплату комунальних послуг, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак 04.09.2017 року направила суду нотаріально засвідчену письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, з позовом згодна повністю, оскільки вони з дитиною проживають в іншому місці і в даному житловому приміщенні не мають потреби (а.с. 28).

Треті особи та представники третіх осіб в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надійшло.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як працівник ЗСУ отримала житло на сімю з 4-х чоловік: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (третя особа), ОСОБА_6 (відповідач), ОСОБА_7 (третя особа) отримала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно ордеру № 116 від 28.12.2001 року, виданого Конотопською КЕЧ (а.с.7).

На час розгляду справи згідно довідки від 08.08.2017 року у вказаній квартирі зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (чоловік, третя особа), ОСОБА_2 (донька, відповідач), ОСОБА_8 (донька, третя особа), ОСОБА_3 (онук, відповідач), ОСОБА_9 (онучка) (а.с.8).

Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації управлянні ЦНАП м. Суми Сумської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.21, 22).

Водночас, з копії паспорту, довідок з місця проживання, місця роботи та місця навчання відповідачів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є громадянкою РФ, проживає разом з сином ОСОБА_3 в с. Коровяковка, вул. Октябрьская, 10 Глушковського району Курської області, працює вчителем загальноосвітнього закладу Коровяковської середньої загальноосвітньої школи Глушковського району Курської області, а ОСОБА_3 є учнем даної школи (а.с. 9а, 10, 11, 12, 13, 14).

В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між ОСОБА_2 та основним квартиронаймачем ОСОБА_1 про подальше користування відповідачкою квартирою, з якої вона виїхала.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Порядок вселення до жилого приміщення членів сімї наймача врегульований ст. 65 ЖК України, згідно якого наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Згідно роз'яснень п. 11 даної Постанови Пленуму, відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

В даній справі позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідачку ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в звязку з її виїздом на інше постійне місце проживання, тобто з підстави, передбаченої ст. 107 Житлового кодексу України.

Суду надано достатньо доказів, які свідчать про обрання відповідачами іншого постійного місця проживання, зокрема, це документи, які підтверджують те, що ОСОБА_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 виїхали на постійне проживання до іншої держави, а саме до Російської Федерації Курської області Глушковського району с. Коровяковка, мають громадянство даної держави, постійно там проживають, працює та навчається.

Крім того суд приймає до уваги, що відповідачка визнала позов в повному обсязі (а.с.28).

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідачі ОСОБА_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 в звязку з її вибуттям на інше постійне місце проживання.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі ст.ст. 107, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова