_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1322/16-ц
Провадження № 2/520/6092/17
УХВАЛА

18.10.2017

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» в особі філії «Одеський іподром» ДП «Конярство України» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 08.02.2016 року звернулись до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення грошових коштів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.02.2016 року на підставі вищевказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

В попередньому судовому засіданні 19.10.2017 року позивачкою ОСОБА_2, яка є представником ОСОБА_1, та представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9 було надано до суду уточнену позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» в особі філії «Одеський іподром» ДП «Конярство України», про стягнення грошових коштів, в якій позивачі просять суд:

- стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» на користь ОСОБА_3 - 55780 гривень 08 копійок;

- стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 266154 гривні 35 копійок;

- судові витрати покласти на ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України».

В попередньому судовому засіданні 19.10.2017 року судом було ухвалено прийняти вказану уточнену позовну заяву до розгляду.

21.11.2016 року судом було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

18.10.2017 року до суду надійшла заява від позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відвід головуючому по справі, у зв'язку з обставинами, які на погляд позивачів викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Так, позивачі в обґрунтування вказаної заяви посилаються на те, що до суду, після подання через канцелярію суду відповідного клопотання про допит свідків, тричі приходили свідки, одного із свідків допитали на його четверте прибуття до суду, проте допитані судом вони були лише в останній четвертий раз.

Під час допиту свідків, як стверджують позивачі, суддя дозволяв собі некоректне ставлення до свідків, зокрема підіймав питання, щодо дієздатності одного із свідків (ОСОБА_10, яка працювала на іподромі, отримала вищу освіту). Іншому свідку (ОСОБА_11, яка була ветеринаром іподрому майже 30 років) заборонив надавати свідчення під загрозою віддалення із залу судового засідання. Наступному свідку (ОСОБА_12, викладачу університету, кандидату наук) суддя не давав висловити свої свідчення у повному обсязі, перериваючи свідка, змінюючи тему.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що суддя постійно у принизливо - образливій формі не давав їй завдати питання або висловити думку, під час всього часу розгляду справи. Під час допиту неповнолітньої (ОСОБА_13), її допит почав проводити спочатку суддя особисто, представник іншої сторони (іподрому) по справі, який задавав неповнолітній некоректні запитання.

Позивачі також стверджують, що у справі наявні кільканадцять клопотань, які судом не розглянуті.

Позивачі в обґрунтування необ'єктивності та упередженості судді посилаються на те, що судом проведений допит свідків зі сторони відповідача (іподрому), незважаючи на клопотання позивачів про відкладення розгляду справи, через відсутність позивачів у м. Одесі, дата на яку суд призначив засідання із позивачами не узгоджувалась.

Позивачі стверджують, що у матеріалах справи відсутня низка документів, які були подані до суду позивачами. Зокрема надавались документи, щодо особи юрисконсульта іподрому ОСОБА_14, які відсутні. ОСОБА_14 приймав участь у справі із без повноважень (термін довіреності сплинув). До суду надані довіреності, щодо представництва ОСОБА_14 деяких фізичних осіб (співвідповідачів) - працівників підприємства де є юрисконсульт ОСОБА_14 Проте як працівник державного підприємства він не має права займатися приватною юридичною практикою та представляти інтереси іншим осіб, крім ДП «Конярство України».

Позивачами в обґрунтування заявленої заяви також зроблено посилання на те, що аудіо-запис судових засідань ведеться не в повному обсязі, а саме відсутній запис судового засідання, яке було призначено на 17.03.2016 року.

В судовому засіданні 18.10.2017 року позивачка ОСОБА_2, яка є представником ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9, та ОСОБА_3 підтримали вказану заяву та просили суд її задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» в особі філії «Одеський іподром» ДП «Конярство України» - ОСОБА_15 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, вважав її необґрунтованою та безпідставною.

Вислухавши пояснення сторін по справі, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Крім того ст.21 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної і першої інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи нового рішення апеляційного суду. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в суді першої чи апеляційної інстанції, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування рішення або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами у цій справі.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Щодо тверджень позивачів про те, що до суду, після подання через канцелярію суду відповідного клопотання про допит свідків, тричі приходили свідки, одного із свідків допитали на його четверте прибуття до суду, проте допитані судом вони були лише в останній четвертий раз, є необґрунтованими, безпідставними, такими, що жодним чином не підтверджені та взагалі не є підставою для відводу судді по справі.

Посилання позивачів про те, що суддя дозволяв собі некоректне ставлення до свідків, зокрема: підіймав питання, щодо дієздатності одного із свідків (ОСОБА_10, яка працювала на іподромі, отримала вищу освіту); іншому свідку (ОСОБА_11, яка була ветеринаром іподрому майже 30 років) заборонив надавати свідчення під загрозою віддалення із залу судового засідання; наступному свідку (ОСОБА_12, викладачу університету, кандидату наук) суддя не давав висловити свої свідчення у повному обсязі, перериваючи свідка, змінюючи тему, є безпідставними з наступних підстав.

В судовому засіданні 11.05.2017 року судом було допитано в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_16.

Під час допиту свідка ОСОБА_10 представником відповідачів по справі висловлювались питання щодо його дієздатності, у зв'язку з чим посилання позивачів є безпідставними.

Щодо ствердження про те, що головуючим було заборонено надавати свідчення свідку ОСОБА_11 під загрозою видалення із залу судового засідання, не відповідає дійсності.

Частиною 4 статті 160 ЦПК України передбачено, що головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Згідно з ч.9 ст.180 ЦПК України, головуючий має право за заявою осіб, які беруть участь у справі, знімати питання, поставлені свідку, якщо вони за змістом ображають честь чи гідність особи, є навідними або не стосуються предмета розгляду.

Так, з метою встановлення порядку у судовому засіданні, під час допиту вказаного свідка ОСОБА_11, судом було роз'яснено останній про те, що вона надає суду свідчення під присягою та попереджено за некоректне ставлення до суду, оскільки остання висловлювалась ненормативною лексикою.

Посилання про те, що суддя не давав висловити свідку ОСОБА_12 свої свідчення у повному обсязі, перериваючи свідка, змінюючи тему, є безпідставними та необґрунтованими.

Суд зазначає, що в судовому засіданні 11.05.2017 року судом також було допитано в якості свідка - неповнолітню ОСОБА_13, яка є дочкою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Під час допиту неповнолітньої, судом, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої особи, було видалено на час отримання свідчень від свідка, позивачку ОСОБА_2, яка є матір'ю неповнолітньої, оскільки остання під час здійснення допиту хвилювалась та розгубилась.

Крім того, суд зазначає, що допит неповнолітньої здійснювався в присутності психолога ОСОБА_17.

У зв'язку з чим, суд вважає в цій частині посилання позивачів та їх представників необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом були вжиті усі необхідні заходи для здійснення допиту неповнолітньої у відповідності до вимог Цивільного Процесуального Кодексу України..

Оглянувши матеріали справи, не знайшли свого обґрунтування та підтвердження посилання позивачів про те, що у справі наявні кільканадцять клопотань, які судом не розглянуті.

Суд не приймає посилання позивачів та їх представників щодо того, що упередженість та необ'єктивність суду свідчить те, що судом у судовому засіданні 29.08.2017 року було здійснено допит свідків за відсутності позивачів та їх представників, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 50 ЦПК України, свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

У судове засідання 29.08.2017 року з'явились свідки до суду у визначений час, у зв'язку з чим, судом було розпочато їх допит.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що у судовому засіданні 11.05.2017 року, в якому були присутні позивачка ОСОБА_2, яка є представником ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9, було ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до 20 червня 2017 року о 14 годині 30 хвилин, дата і час якого узгоджувалось зі сторонами по справі та їх представниками особисто, що підтверджується відповідною розпискою про сповіщення наявною в матеріалах справи (а.с.192).

У судове засідання призначене на 20.06.2017 року позивачка ОСОБА_2, яка є представником ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судового засідання не з'явилась, однак 16.06.2017 року її представником ОСОБА_9 було подано до суду заяву про відкладення судового засідання у зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 у м. Києві.

У зв'язку з чим, судове засідання було відкладено на 29 серпня 2017 року о 14 годині 30 хвилин.

Крім того, у зв'язку з неявкою позивачки ОСОБА_2 у судове засідання, судом 20.06.2017 року було надіслано на адресу ОСОБА_2 лист - повідомлення про дату і час проведення наступного судового засідання, з вимогою надати до суду докази на підтвердження викладених у заяві про відкладення судового засідання причин неможливості з'явитись до суду.

В судове засіданні 29.08.2017 року позивачка ОСОБА_2, яка є представником ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9 не з'явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток на зазначені позивачами адреси, однак вручені не були у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується повернутими до суду поштовими конвертами, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили

про причини неявки, які судом визнано поважними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги повторне неприбуття у судове засідання позивачів та їх представників, які повідомлялись належним чином, судом здійснювались усі можливі заходи для повідомлення позивачів, з урахуванням положень ч. 1 ст. 157 ЦПК України, оскільки у визначену дату і час судового засідання з'явились свідки, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та повагою до свідків, з метою уникнення понесення свідками додаткових витрат для з'явлення до судового засідання, оскільки виклик свідків відбувався за клопотанням представника відповідачів, судом було ухвалено розпочати допит свідків за відсутності позивачів.

На підставі викладеного, суд вважає, що допит свідків, який відбувався у судовому засіданні 29.08.2017 року, здійснювався судом з дотриманням усіх вимог встановлених ЦПК України, а такому посилання позивачів та їх представників в цій частині у заяві про відвід судді є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо посилань позивачів про те, що в матеріалах справи відсутня низка документів, які були подані ними через канцелярію суду, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року за №173, уся вхідна кореспонденція підлягає реєстрації в АСДС відповідно до Положення про АСДС. Кожний вхідний документ реєструється в суді лише один раз. У разі передачі документа з одного структурного підрозділу до іншого про це робиться відповідна відмітка в АСДС (п.2.1). Реєстрація процесуальних та непроцесуальних документів здійснюється шляхом внесення до АСДС інформації та даних, передбачених Положенням про АСДС та іншими нормативно-правовими актами (п.2.9).

Кореспонденція, що стосується розгляду конкретної справи, після її реєстрації передається судді (судді-доповідачу), у провадженні якого перебуває справа (матеріали). Передавання кореспонденції здійснюється під підпис у порядку, визначеному в суді (п.3.6).

Пунктом 28.10 вказаної Інструкції передбачено, що матеріали цивільної справи позовного, окремого провадження та адміністративної справи за загальним правилом підшиваються у хронологічному порядку.

У зв'язку з чим, суд зазначає, що уся поштова кореспонденція та заяви, листи, клопотання, тощо, подані сторонами по справі до суду, які в подальшому були передані з канцелярії суду судді, підшити в хронологічному порядку та наявні в матеріалах цивільної справи №520/1322/16-ц, у відповідності до вимог вказаної Інструкції.

Крім того, з метою перевірки вказаних обставин, судом в судовому засіданні було запропоновано представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_9 зазначити, які саме документи подані позивачами до суду відчутні в матеріалах справи, з метою ініціювання проведення службової перевірки за фактом відсутності поданих сторонами по справі документів.

Однак, представник позивачки в судовому засіданні особисто пояснив, що не має можливості надати таку інформацію щодо конкретизації, які саме документи відсутні в матеріалах справи, оскільки йому про це не відомо, а вказане посилання у заяві про відвід судді щодо цього, він зробив за посиланням ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, суд вважає посилання позивачів у вказаній частині надуманими та безпідставними.

Крім того у заяві про відвід, позивачами та їх представниками зазначається, що аудіо-запис судових засідань в цій справі ведеться не в повному обсязі, а саме відсутній аудіо-запис судового засідання, яке було призначено 17.03.2016 року.

Стаття 129 Конституції України наголошує на тому, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Одним із основних засад судочинства є зокрема: 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Частиною 10 статті 6 ЦПК України, передбачено, що хід судового засідання фіксується технічними засобами. Порядок фіксування судового засідання технічними засобами встановлюється цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 48 ЦПК України, секретар судового засідання зокрема забезпечує фіксування судового засідання технічними засобами.

Статтею 197 ЦПК України визначено, що суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повне або часткове відтворення технічного запису судового засідання здійснюється на вимогу особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду. Носій інформації, на який здійснювався технічний запис судового засідання (касета, дискета тощо), є додатком до журналу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи.

Суд наголошує на тому, що хід усіх судових засідань, за наявності однієї зі сторін по справі, фіксується за допомогою звукозаписувального технічного засобу

З метою перевірки вказаних позивачами обставин, судом в судовому при сторонах по справі та їх представниках було перевірено звукозапис зафіксованого судового засідання, яке було призначено на 17.03.2016 року, та встановлено, що він прослуховується, звукозапис судового засідання записаний, відтворюється, копія якого зберігається на відповідному диску, який приєднаний до матеріалів справи. У зв'язку з чим, судом встановлено, що викладені позивачами в цій частині посилання не знайшли свого підтвердження.

Крім того, представник позивачки в судовому засіданні зазначив, що вказане посилання у заяві про відвід судді, ним також зроблено за посиланням ОСОБА_2

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилаються позивачі є надуманими та безпідставними, а також не підтверджено існування жодної з обставин, передбачених ст. 20, 21 ЦПК України, тому не є підставами для відводу судді.

Керуючись ст. ст. 20-24 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДП «Конярство України» в особі філії «Одеський іподром» ДП «Конярство України» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.