Справа №359/309/17
Провадження №2-з/359/61/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку в земельній ділянці,

встановив:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просить виз-нати за ним право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,15 га з кадастро-вим номером :02:002:0096 з цільовим призначенням для будівництва та об-слуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову та обґрунтовує її тим, що відповідач розмістив обяву про продаж спірної земельної ділянки. Відчуження цього обєкту нерухомого майна унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому позивач просить суд накласти арешт на земельну ділянку пло-щею 0,15 га з кадастровим номером :02:002:0096 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, роз-ташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та про-сить суд задовольнити її.

ОСОБА_3 не зявилась у судове засідання. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законо-давства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дійсно, відчуження спірної земельної ділянки у власність інших осіб унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Наявність такої загрози ОСОБА_2 до-водить роздруківкою оголошення про продаж земельної ділянки.

Зі змісту оголошення вбачається, що з продавцем можна звязатись за номером теле-фону: НОМЕР_1, а земельна ділянка розташовується в с. Петропавлівське Київської області. Однак з клопотання про відкладення розгляду цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 має інший номер телефону: НОМЕР_2, а спірна земельна ділянка розташо-вується в с. Петрівське Бориспільського району.

Ретельний аналіз цих обставин красномовно свідчить про те, що подана позивачем роздруківка обяви не підтверджує намір відповідача продати спірну земельну ділянку. ОСОБА_2 не подав інших доказів на підтвердження наявності реальної загрози не вико-нання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :02:002:0096 з цільовим приз-наченням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Безумовно, забезпечення цивільного судочинства становить суспільний інтерес. Однак накладення арешту на вказану земельну ділянку лише на підставі припущень пози-вача не виправдовує вказаний інтерес та буде призводити лише до свавільного втручання держави у право ОСОБА_3 мирно володіти її майном.

Суд вважає, що запобігання порушення цього права є додатковою, але не менш ваго-мою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4