Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування збитків,

за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнаня мирової угоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування збитків.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Розірвано договір позики від 23 червня 2014 року № 23/06/14 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 182 229,88 грн збитків, 3 654 грн судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2016 року справу призначено до судового розгляду.

У липні 2016 року до суду касаційної інстанції надійшла спільна заява ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання мирової угоди у справі № 523/2895/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики та відшкодування збитків, та просила постановити ухвалу про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням ними мирової угоди від 07 липня 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до положень ст. 334 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі, було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення процесуальних дій.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Відповідно до спільної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07 липня 2016 року вони просять визнати мирову угоду від 07 липня 2016 року, укладену між ОСОБА_3, який проживає по АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, з однієї сторони, та ОСОБА_4, який проживає по АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, з другої сторони, та закрити провадження у справі № 523/2895/15-ц.

Відповідно до резолютивної частини рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено, розірвано договір позики від 23 червня 2014 року № 23/06/14, укладений між сторонами, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 182 229,88 грн збитків, 3 654 грн судового збору.

Отже спір у цій справі виник на підставі договірних відносин, а саме з договору позики, укладеного між сторонами 23 червня 2014 року № 23/06/14.

Однак у самій мировій угоді, наданій сторонами до спільної заяви, йдеться про договори позики від 23 червня 2013 року та від 23 червня 2012 року без номера.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що умови мирової угоди суперечать закону, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви сторін про визнання мирової угоди, з продовженням розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 205, 206, 334, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у задоволенні заяви про визнання мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування збитків та продовжити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік

О.В. Ступак