Справа № 462/441/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/2470/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест" про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно, покликаючись на те, що 31 липня 1998 року він одружився з ОСОБА_7 За останні роки перебування у шлюбі фактично єдиним джерелом доходу сім'ї був дохід отриманий від його діяльності як фізичної особи-підприємця, а також кошти зароблені ним протягом 2007-2008 років перебування на заробітках в Португалії. З метою покращення житлових умову 2011 році вони з ОСОБА_7 вирішили набути у приватну власність квартиру. У зв'язку із цим ОСОБА_7 уклала із ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" договір про участь у Фонді фінансування будівництва №008/28 від 07 вересня 2011 року відповідно до якого, після внесення визначених угодою коштів, ОСОБА_7 мала отримати у власність однокімнатну квартиру на АДРЕСА_1. З вересня 2011 року до вересня 2014 року він надавав дружині кошти для внесення таких у фінансування будівництва за вказаним договором. В 2014 році в них погіршились відносини. Після того, як він передав ОСОБА_7 залишок коштів на будівництво у вересні 2014 року, вона заявила, що він не матиме жодних прав на збудовану квартиру. 24 жовтня 2014 року він дізнався, що ще 22 вересня 2011 року договір про участь у Фонді фінансування будівництва №008/28 від 07 вересня 2011 року був припинений у зв'язку з несплатою ОСОБА_7 внеску, проте 05 вересня 2011 року між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та матір'ю ОСОБА_7 - ОСОБА_4 був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва, внаслідок чого ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1. Вважає, що дружина таємно передавала надані ним кошти на фінансування будівництва на її ім'я своїй матері для того, щоб у майбутньому унеможливити ситуацію, за якої він зможе претендувати на таку нерухомість. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не могли протягом трьох років самостійно профінансувати будівництво нерухомості вартістю приюлизно 350000,00 грн., оскільки є безробітними та не мають повноцінного самостійного джерела доходу. Просить визнати недійсним договір про участь у Фонді фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест" від 05 вересня 2011 року, визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір про участь у Фонді фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест" 05 вересня 2011 року - недійсним.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника - ОСОБА_5 оскаржив відповідач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що вона уклала договір про участь у Фонді фінансування будівництва №008/27 від 05 вересня 2011 року, згідно якого ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" організовує будівництво будинку АДРЕСА_1 та за ОСОБА_4 буде закріплено та передано у власність квартиру №2, вартістю 337890 грн. Вказаний договір вона виконала та в 2014 році набула право власності на квартиру №2 на АДРЕСА_1. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва №008/28 від 07 вересня 2011 року, укладеного між ТзОВ "ФК «Енергія-інвест" та ОСОБА_7, та погодженого із ОСОБА_2, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" організовує будівництво будинку АДРЕСА_1 та за ОСОБА_7 буде закріплено та передано у власність квартиру №3, вартість якої становить 337890,00 грн. /а.с. 13/

У звя'зку із невиконанням ОСОБА_7 зобов'язання щодо сплати внеску за договором про участь у Фонді фінансування будівництва №008/28 від 07 вересня 2011 року, даний договір був припинений 22 вересня 2011 року, що також стверджується листом ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" №580 від 24 жовтня 2014 року /а.с. 20/

Відповідно до договору про участь у Фонді фінансування будівництва №008/27 від 05 вересня 2011 року, укладеного між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та ОСОБА_4, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" організовує будівництво будинку АДРЕСА_1 та за ОСОБА_4 буде закріплено та передано у власність квартиру №2, вартість якої становить 337890,00 грн. /а.с. 64, 65/

Відповідно до пунктів 1, 2 договору №008/27 про уступку майнових прав на об"єкт інвестування, у зв"язку із повним виконанням Довірителем (ОСОБА_4) своїх інвестиційних зобов"язань відповідно до Розділу 2 Договору №008/27 про участь у Фонді фінансування будівництва від 05 вересня 2011 року, Управитель (Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест") уступає Довірителю майнові права на об"єкт інвестування, які передані йому Забудовником відповідно до Договору №008 на організацію спорудження об"єкту будівництва, укладеного між Забудовником та Управителем 26.11.2010 року. При цьому Управитель підтверджує, що на момент укладення цього Договору він є добросовісним володільцем майнових прав на об"єкт інвестування, визначений в п.2 Договору. В свою чергу, Довіритель приймає такі права. Об"єкт інвестування відповідно до п. 1.6 Договору №008/27 про участь у Фонді фінансування будівництва від 05 вересня 2011 року є: квартира АДРЕСА_1", загальною площею 47,8 кв.м. та 20,8 кв.м.

Згідно довідки №008/27/д про участь у Фонді фінансування виду А, від 28 липня 2014 року житлового будинку по вул. Любінська, 160-"б" у місті Львові (Договір №008/27 про участь у ФФБ від 05 вересня 2011 року), виданої Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест", ОСОБА_4 внесла кошти в сумі 334600 грн., що відповідає 47,8 кв.м. (100% загальної площі Об"єкта інвестування), об"єкт інвестування - квартира №2 (однокімнатна) на першому поверсі, загальною площею 47,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Зазначено, що довіритель - ОСОБА_4 повністю здійснила розрахунки з Фондом власними коштами, а також, що дана довідка дає право на отримання Довірителем правовстановлюючих документів на О"бєкт інвестування.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд виходив з тих обставин, що спірна квартира фактично придбана за власні кошти позивача - ОСОБА_2, який передавав необхідні кошти ОСОБА_7 для здійснення нею внесків згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва №008/28 від 07 вересня 2011 року з метою набуття нею права власності на квартиру, а тому саме позивачем ОСОБА_2 було виконано обов'язок покупця та оплачено квартиру №2 на АДРЕСА_1, внаслідок чого суд першої інстанції прийшов до висновку, що договір про участь у Фонді фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" від 05 вересня 2011 року слід визнати недійсним. Окрім цього, суд визнав спірну квартиру спільним майном подружжя, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_7, оскільки така була набута подружжям за час шлюбу.

Проте, з такими висновками суду, судова колегія не може погодитися з наступних обставин.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст.58, 59 ЦПК України), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст.ст.185, 187, 189, 212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження того, що саме за кошти ОСОБА_2, ОСОБА_4 придбала спірну квартиру на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва №008/27 від 05 вересня 2011 року, укладеного між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та ОСОБА_4, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест". Також, матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_2 передавалися ОСОБА_4 кошти в період до чи під час дії договору№008/27 від 05 вересня 2011 року укладеного між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та ОСОБА_4, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" про участь у Фонді фінансування будівництва, спірної квартири.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Слід зазначити, що колегія суддів не знаходить підстав вважати недійсним договір про участь у Фонді фінансування будівництва №008/27 від 05 вересня 2011 року, укладеного між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та ОСОБА_4, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест", оскільки такий укладений з дотриманням норм ст. 203 ЦК України.

Матеріали справи не містять жодних доводів, в підтвердження недійсності правочину, а саме - договору про участь у Фонді фінансування будівництва №008/27 від 05 вересня 2011 року, укладеного між ТзОВ "ФК "Енергія-інвест" та ОСОБА_4, ТзОВ "ФК "Енергія-інвест".

Також слід зазначити, що наявність офіційних доходів ОСОБА_4 в період дії спірного правочину, в розмірі меншому ніж нею здійснювалися платежі згідно договору не може бути підставою для визнання згаданого договору (правочину) недійсним, з визнанням фактичного права власності за іншими особами, а саме за позивачем - ОСОБА_2 і третьою особою - ОСОБА_7.

Оскільки, колегією суддів не здобуто належних доказів в підтвердження того, що спірний правочин відповідачем вчинено за кошти позивача і що такий правочин вчинявся відповідачем в інтересах позивача, в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, за невідповідності висновків суду обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, задовольнивши позов ОСОБА_2, в зв"язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 підлягає до задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест" про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно.

Задовольняючи таким чином апеляційну скаргу, згідно ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 4019 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Фінансова компанія "Енергія-інвест" про визнання правочину недійсним та визнання права власності на майно - відмовити.

Стягути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судові витрати по справі в розмірі 4019 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк