Справа №333/3163/17
Провадження №2-з/333/39/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про накладення арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2017 р. до суду із позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя. Просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу у період з березня 2007 року по серпень 2016 року. Розділити спільно нажите майно квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою від 07.06.2017 року провадження по справі відкрито.

06.06.2017 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Посилається на таке. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах було придбано за спільні кошти квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час фактичні шлюбні стосунки припинені, згоди щодо набутого майна сторони не набули. Позивач був змушений звернутись до суду. Вважає, що у випадку отримання ОСОБА_2 зазначеного позову, вона може на власний розсуд розпорядитись майном, що унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши заяву, позов та подані з ним документи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

07.06.2017 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя.

Згідно з ч. 3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема,накладенням арешту.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Позивач в позовних вимогах просить визнати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 посилаючись, що відповідач може на власний розсуд розпорядитись майном.

Аналіз обставин справи свідчить про наявність дійсного спору поміж учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої фінансової шкоди позивачу, яка полягає у втраті права власності на нерухоме майно.

Враховуючи, що заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього звязку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосовуючи конкретний вид забезпечення позову, суд повинен виходити із дійсного виключення цим забезпечувальним заходом утруднення або неможливість виконання рішення. Забезпечення позову у вищезазначений судом спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, врахувавши зміст позовних вимог вважаю, що є передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом накладення арешту, в частині зупинення продажу цього майна, заява задоволенню не підлягає, оскільки достатнім заходом захисту є арешт майна.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про накладення арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя шляхом накладення арешту на квартиру № 3 в житловому будинку №11 по пр. 40 річчя Перемоги в м. Запоріжжя, яка згідно договору купівлі-продажу від 13.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, належить ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: Л.О. Варнавська

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, адреса проживання: 69118, АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення - з 07 червня 2017 року та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - до 07 червня 2020 року.

Суддя: Л.О. Варнавська

Секретар: Є.В. Некрашевич