Справа № 214/6465/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом представника позивача Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення одноразової адресної грошової допомоги, -

встановив:

Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» в особі в.о. ректора ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з Кур»янової ОСОБА_3 на рахунок ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» одержану відповідачем допомогу у сумі 5176,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, між ДВНЗ «Криворізьким національним університетом» в особі проректора з науково-педагогічної роботи університету ОСОБА_2 та випускником університету ОСОБА_1 був укладений договір № 81 від 22 серпня 2014 про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізького національного університету». Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобовязався відпрацювати протягом трьох років з дня укладення угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі та отримати одноразову адресну допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. 01 вересня 2014 року , ОСОБА_4 була прийнята на посаду вчителя обслуговуючої праці Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 79 та на підставі наказу ректора на рахунок відповідача, позивачем перерахована одноразова адресна грошова допомога в сумі 5176,50 грн. Проте, 10 листопада 2014 року відповідач була звільнена Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 79 за власним бажанням. Враховуючи, що з моменту працевлаштування і до звільнення за власним бажанням, не минуло трьох років, відповідач на підставі Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, була зобовязана повернути позивачу суму фактично одержаної допомоги. В добровільному порядку спір вирішити не надалося можливим, у звязку з чим, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач, до зали судового засідання також, не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, розглянувши доводи представника позивача, заперечення відповідача, дослідив надані сторонами докази, встановив наступні обставини справи та визначив що спірні правовідносини регулюються нормами договору № 81 від 22 серпня 2014 про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізького національного університету» та Порядком надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 736 від 12.06.2013 року.

Так, 22 серпня 2014 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізьким національним університетом» Криворізьким педагогічним інститутом, в особі директора інституту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір № 81 про працевлаштування випускників Криворізького державного педагогічного університету. За п. 2 даного договору, відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладання угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 6).

Згідно копії трудової книжки відповідача 22.08.2014 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду вчителя обслуговуючої праці Криворізької загальноосвітньої школи № 79 (а.с. 21).

Відповідно до п. 5 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 736 від 12.06.2013 року, нарахування та виплата допомоги здійснювалась у вищому навчальному закладі на підставі наказу, який видавався після затвердження кількості випускників, яким надавалася допомога, та на підставі поданої випускником заяви про надання допомоги, копії трудової книжки та копії договору. Виплата допомоги здійснювалася до кінця поточного року.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 про надання допомоги (а.с. 18), позивачем були перераховані грошові кошти в сумі 5176,50 грн (а.с.13-17)

Згідно із п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 736 від 12.06.2013 року, у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, отримувач допомоги повинен повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата, а вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету.

Як вбачається, 10 листопада 2014 року Кур»янова Г.О. було звільнено з Криворізької загальноосвітньої школи № 79 за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), що підтверджується витягом з наказу № 130-к/тр від 10 листопада 2014 року (а.с. 20).

Згідно свідоцтва про шлюб Кур»янов В.В. 12.10.2013 року одружився з ОСОБА_5, про що Дзержинськім відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 535. Після державної реєстрації актів цивільного стану прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 ( а.с. 30)

Відповідно до довідки виданої Саксаганським МСЕК № 368170 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно первинного огляду , проведеного 08 жовтня 2003 року встановлено безстрокову другу групу інвалідності з 18.08.2003 р., інвалід дитинства (а.с. 31)

Згідно рішення Дзержинського районного суд м. Кривого Рогу від 30.04.2004 року ОСОБА_7, був позбавлений батьківських прав у відношенні своїх неповнолітніх дітей : ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та дітей передано до відділу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної ради (а.с.46-48)

У порушення п. 2.3.1 та п. 2.3.3. договору № 81 від 22 серпня 2014 року, відповідач звільнившись за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, у добровільному порядку не відшкодувала до державного бюджету суму отриманої нею допомоги.

Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

З метою досудового урегулювання спору, позивач за місцем мешкання відповідача направляв претензію № 7 від 13 квітня 2016 року, з вимогою добровільно повернути суму отриманої допомоги на рахунок учбового закладу, проте, дане претензія відповідачем залишена без задоволення (а.с. 21).

Так, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених частиною 1 статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ДВНЗ «КНУ» обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми матеріальної допомоги 5 176,50 грн. оскільки відповідач порушила п. 2.3.1 та п. 2.3.3. договору № 81 від 22 серпня 2014 року, звільнившись за власним бажанням, не відпрацювавши протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд керується ст. 88 ЦПК України та задовольняючи вимого позивача, стягує з відповідача також понесені і документально підтверджені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 611, 625, 903 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 169, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення одноразової адресної грошової допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» одержану допомогу в сумі 5176 (пять тисяч сто сімдесят шість) грн.. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів сторонами з моменту винесення

Суддя І.Б. Щеняєва