Справа № 136/797/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" червня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Кривенка Д.Т.

при секретарі Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, підставність позову обґрунтував наступним.

11.03.2008 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вулиці Вінницькій, 51. За життя, 01.06.2000 року, ОСОБА_2 вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого вона заповіла належний їй житловий будинок та земельну частку (пай) позивачеві, ОСОБА_1. Особи, які мають право на обов'язкову частку у її спадщині - відсутні. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим.

В судове засідання позивач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник Сиваковецької сільської ради в судове засідання також не зявився, в заяві, яку адресував суду вказав про визнання позову та просив справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

11.03.2008 року в селі Сиваківці Липовецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи, яка була витребувана судом було зясовано, що за життя, ОСОБА_2 вчинила заповіт 01.06.2000 року, відповідно до якого заповідала житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вулиці Вінницькій, 51, та земельну частку (пай) - позивачу, ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений того ж дня секретарем виконкому Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №89. Згідно запису на заповіті вчиненим 29.08.2012 року секретарем цього ж органу місцевого самоврядування, заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 5).

За матеріалами Спадкової справи позивач спадщину прийняв, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні.

Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 12.05.2017 року позивачу відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, через те, що даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

Згідно розділу 11 «Право власності» глави 11 «Спільна власність» ст. 120 «Власність колгоспного двору» Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. - майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Належність спадкової маси саме ОСОБА_2 констатовано витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яким ОСОБА_2 є власником житлового будинку (А) загальною площею 34.5 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сараєм (Б), гаражем (Г), погрібом з шиєю (Д), огорожею №1, хвірткою №2, воротами №3, розташованих в с.Сиваківці Липовецького району Вінницької області на вул. Вінницькій, 51.

Згідно довідок № 01-16/114 від 27.03.2017 року та №211 від 06.04.2017 року, виданих виконкомом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області слідує, що ОСОБА_2 з 1952 року по день своєї смерті була власником житлового будинку розташованого в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вулиці Вінницькій, 51, який свого часу відносився до колгоспного двору, єдиним членом та головою якого була ОСОБА_2.

Відповідно до довідки №211 від 06.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області - житловий будинок, який розташований в с.Сиваківці Липовецького району по вул. Вінницькій, 51, мав статус майна, яке належало колишньому колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, членом якого станом на 15.04.1991 року була лише спадкодавець ОСОБА_2 - голова колгоспного двору. Інших членів колгоспного двору не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що єдиним власником житлового будинку за № 51, по вулиці Вінницькій, в с.Сиваківці Липовецького району, Вінницької області, була ОСОБА_2, після смерті якої єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, оскільки таке його право не визнається, тому суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту судом у спосіб, що ним обраний шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно.

Крім цього, відповідач позов визнав, про що надав до суду заяву відповідного змісту.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1218, 1223, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 158,169, 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок «А», загальною площею 34,5 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. та господарські будівлі та споруди: сарай «Б», гараж «Г», погріб з шиєю «Д», огорожу «№1», хвіртку «№2», ворота «№3», розташовані в с. Сиваківці, Липовецького району, Вінницької області, по вулиці Вінницькій №51, після смерті ОСОБА_2, яка померла 11 березня 2008 року в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко