Справа № 574/737/17
Провадження № 2/574/413/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 листопада 2017 року Буринський районний суд Сумської області

у складі головуючого: судді Бабічевої Л.П.

при секретарі Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Буринь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики та відсотків від простроченої суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 січня 2017 року відповідачка ОСОБА_2 взяла у нього товар на суму 6584 грн. 00 коп., про що власноручно написала розписку, в якій зобовязалась повернути йому вказану суму грошей до 10 травня 2017 року.

Однак, до цього часу борг йому відповідачка не повернула та ухиляється від повернення суми боргу, що змусило позивача звернутись за захистом порушеного права до суду.

Позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 6584 грн. 00 коп. та 3 % річних від простроченої суми боргу станом на 16.06.2017 року у сумі 20 грн. 57 коп., витрати на судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп..

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення, також подав до суду заяву, у якій просить стягнути з відповідачки судові витрати, які повязані з явкою до суду, у сумі 451 грн. 81 коп. ( а.с.28, 43).

Відповідачка ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з'явились, про місце, день та час слухання справи були повідомлена належним чином / а.с. 23, 31, 35, 41, 53/, про причини неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

29.11.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а згідно ч. 2 даної статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, зі змісту ст. 1046 ЦК України вбачається, що договір позики являється реальним договором, тому що вважається укладеним із моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, згідно розписки від 26.04.2017 року, відповідачка ОСОБА_2 зобовязалась повернути позивачу борг у сумі 6584 грн. протягом двох тижнів, починаючи з 26.04.2017 року, т.б. до 10 травня 2017 року ( а.с. 29).

З розписки від 26.04.2017 року вбачається, що позивач з відповідачкою перебувають у договірних відносинах та між ними було укладено договір позики у письмовій формі згідно вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України, що підтверджується наданою відповідачкою розпискою, згідно якої вона зобовязалась повернути позивачу грошові кошти у визначений строк.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, … в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі / ч. 1 ст. 11 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 10 ЦПК України/, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Будь-які письмові докази безгрошовості договору позики або визнання даного договору недійсним суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачка ОСОБА_2 зобовязалась повернути позику протягом двох тижнів, починаючи з 26.04.2017 року, про що зазначила у наданій позивачу розписці, однак, вказану суму грошей позивачу не повернула, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу у розмірі 6584 грн. 00 коп..

Також згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора обовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач, має право на стягнення з відповідачки суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути з відповідачки 3 % річних від простроченої суми боргу станом на 16.06.2017 року у сумі 20 грн. 57 коп., т.б. за 38 днів за період з 10.05.2017 року по 16.06.2017 року, що становить суму 20 грн. 57 коп..

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки 3% річних від простроченої суми ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу у розмірі 6584 грн., cуму 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 20 грн. 57 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на оплату судового збору у сумі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1) та витрати відповідача, повязані з явкою до суду, у сумі 451 грн. 81 коп. ( а.с. 44-51).

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 212-213, 224-233 ЦПК України,

ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 6584 грн., cуму 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 20 грн. 56 коп., витрати на оплату судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., витрати, повязані з явкою до суду, у сумі 451 грн. 81 коп., а всього 7696 грн. 38 коп. ( сім тисяч шістсот девяносто шість грн. 38 коп.).

Копію заочного рішення надіслати відповідачці не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Бабічева Л.П.