Справа № 758/5975/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так частина восьма статті 119 ЦПК України визначає, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

За приписами статті 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами, зокрема довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

З системного аналізу зазначених норм чинного ЦПК України можна зробити висновок, що у випадку пред'явлення до суду позову представником позивача, останній зобов'язаний додати до позовної заяви саме оригінали документів, які посвідчують його повноваження як представника. Подача копій вказаних документів на даній стадії не допускається, оскільки суддя позбавлений можливості їх посвідчити та приєднати до справи за відсутності оригіналу та відсутності справи як такої (стадія відкриття провадження).

Мною ж встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону, представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною Марини Анатоліївни при поданні до суду позовної заяви додано до неї копію Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження її повноважень, як ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не його оригінал, що є недопустимим.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На даний час таким законом, який визначає розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати при зверненні з позовом до суду в порядку цивільного судочинства є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Проаналізувавши зміст поданої позивачем до суду позовної заяви та врахувавши її предмет, приходжу до висновку, що вона носить майновий характер, оскільки позивачем пред'явлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором і ціна його позову становить 285 648, 58 грн.

Частина друга статті четвертої ЗУ «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 року в Україні встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1 600, 00 грн.

З врахуванням приписів вказаних статей спеціального закону, а також зважаючи на ціну позову позивача, розмір судового збору, який підлягає сплаті за його пред'явлення до суду на даний час складає 4 284, 72 грн.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону та норм ЗУ «Про судовий збір», позивачем не надано до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у вказаному вище розмірі, а саме 4 284, 72 грн. або доказів в підтвердження звільнення від його сплати.

Суд не приймає до уваги подану позивачем заяву про відстрочення сплати судового збору та не вбачає підстав для його задоволення, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості відстрочення сплати судового збору до отримання формації щодо місця реєстрації (прописки) або проживання відповідача, як того просить позивач.

Суд звертає увагу позивача на те, що судом на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК з метою встановлення дійсного зареєстрованого місця проживання відповідача було направлено запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, на які отримано відповіді про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, 02.02.2012 року знятий з реєстраційного обліку на адресу: АДРЕСА_1, однак за інформацією, яка міститься в Реєстрі територіальної громади міста Києва відомості про його реєстрацію відсутні. Тобто останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача на даний час є адреса: АДРЕСА_2, а тому позивачу для визначення підсудності свого позову необхідно керуватися положеннями ч. 9 ст. 110 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 110, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 5 (п'ять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко