Справа № 360/749/17 Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/4156/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 19.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання іпотеки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 24 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк»), та ОСОБА_3 укладені договори про надання споживчого кредиту №0 та №0. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаними договорами про надання споживчого кредиту, 24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки №5464, за умовами якого ОСОБА_2 передала банку в іпотеку належні їй земельну ділянку площею 1,4633 га з кадастровим номером :05:002:0026 та земельну ділянку площею 0,6490 га з кадастровим номером :05:002:0023, що знаходяться на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області та належать іпотекодавцю на праві власності.

Позивач зазначала, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») був укладений договір факторингу №1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за вказаними вище договорами про надання споживчого кредиту до ТОВ «Кей-Колект». Того ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року.

Вказувала, що рішенням Бородянського районного суду від 03 листопада 2016 року визнано недійсним договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року в частині відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року. Оскільки право вимоги за договором іпотеки належить ПАТ «УкрСиббанк», а право вимоги за договорами про надання споживчого кредиту належить ТОВ «Кей-Колект», то позивач вважала, що ПАТ «УкрСиббанк» позбавлене можливості реалізувати права іпотекодержателя, оскільки такі права нерозривно пов'язані з особою кредитора за основним зобов'язанням, яким банк не являється, а тому іпотечні зобовязання за договором іпотеки припинились, внаслідок неможливості їх виконання.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила визнати такою, що припинена іпотека земельних ділянок загальною площею 2,1123 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастрові номери: :05:002:0026, :05:002:0023, які розташовані на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, що виникла на підставі договору іпотеки №5464 від 24 грудня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі заборон за №4708.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано такою, що припинена іпотека земельних ділянок загальною площею 2,1123 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастрові номери: :05:002:0026, :05:002:0023, які розташовані на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, що виникла на підставі договору іпотеки №5464 від 24 грудня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі заборон за №4708.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей - Колект», яке не брало участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про його права та обовязки, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому вказує, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, оскільки відповідно до інформації, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за адресою майна, що було предметом іпотеки, міститься запис про припинення іпотеки від 18 жовтня 2016 року, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Підставою внесення такого запису до реєстру є рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей - Колект»на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до умов договору, а відтак іпотека за договором іпотеки з 18 жовтня 2016 року є припиненою.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0,за умовами якого останній отримав кредит у сумі 200 000 доларів США, зі сплатою 13,90% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 грудня 2017 року (а.с.10-15).

Також 24 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0,за умовами якого останній отримав кредит у сумі 175 000 доларів США зі сплатою 13,90% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 грудня 2018 року (а.с.16-20).

У рахунок забезпечення виконання позичальником зобовязань за договорами про надання споживчих кредитів, 24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк»та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №5464, за умовами якого вона передали банку в іпотеку належні їй на праві власності: земельну ділянку площею 1,4633 га, кадастровий номер :05:002:0026 та земельну ділянку площею 0,6490 га, кадастровий номер :05:002:0023, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходяться на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області (а.с.21-24).

Також встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги, в тому числі за договорами про надання споживчого кредиту від 24 грудня 2007 року №0 та №0 (а.с.27-36). Крім того, цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк передало, а ТОВ «Кей -Колект» прийняло права вимоги за договорами іпотеки, в тому числі за договором іпотеки №5464, укладеного 24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с.37-41).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 03 листопада 2016 року визнано недійсним договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 5464 від 24 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с.42).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ПАТ «УкрСиббанк» на час вирішення справи не є кредитором за основним зобов'язанням, так як право вимоги ним відступлено іншій юридичній особі, тому відповідно до Закону України «Про іпотеку» він не може вважатися іпотекодержателем, а правовідносини, що існують між позивачем та відповідачем з приводу майна зазначеного в договорі іпотеки, після укладення 12 грудня 2011 року договору факторингу, не підпадають під визначення іпотеки, як виду забезпечення виконання зобов'язання, передбаченого Законом України «Про іпотеку».

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Отже, із настанням обставин, наведених у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», припиняється субєктивне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

По справі встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки №4707 від 24 грудня 2007 року за ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,4633 га, кадастровий номер :05:002:0026, з цільовим призначенням для ведення особистого господарства, що розташована на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області. Підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 жовтня 2016 року (індексний номер 31973515). Також 18 жовтня 2106 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки №4707 від 24 грудня 2007 року за ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,6490 га, кадастровий номер: :05:002:0023, з цільовим призначенням для ведення особистого господарства, що розташована на території Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області. Підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 жовтня 2016 року (індексний номер 31971978) (а.с. 117-120).

Вказані рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, є чинними та судом не скасовані.

Тобто, ТОВ «Кей - Колект» набув права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки відповідно до положень ст.37 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека за договором іпотеки №5464 від 24 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, припинилася в момент набуття ТОВ «Кей-Колект» права власності на предмет іпотеки - 18 жовтня 2017 року.

Тобто на час звернення ОСОБА_2 до суду з указаним позовом, іпотека за договором іпотеки №5464 від 24 грудня 2007 року вже була припинена в силу закону.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України наведених вище обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не зясував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та допущено порушення норм процесуального права, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Згідно з ч.1 і ч.5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» сплатило судовий збір у розмірі 704 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і в позові ОСОБА_2 відмовляє, тому з позивача на користь ТОВ «Кей-Колект» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання іпотеки припиненою відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» судовий збір у розмірі 704 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді