Справа №345/2691/17
Провадження № 2/345/1332/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, зазначивши, що зареєстрована та постійно проживає в господарстві, яке знаходиться за адресою Залізняка,9 (колишня вул.Железнякова,9) в м.Калуші, Івано-Франківської області, яке відноситься до категорії колгоспний двір.

Станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані, позивач, її дочка ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_2, а також бабуся ОСОБА_4, яка померла у 1992 році. Даний факт підтверджується і свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 18.09.1986 року, в якому зазначено, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який знаходиться по Железнякова,9 (теперішня Залізняка) в м.Калуші Івано-Франківської області належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Однак коли позивачка ОСОБА_1 звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради з метою провести державну реєстрацію права власності на домоволодіння, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю даних по господарського обліку в органах місцевого самоврядування.

В зв'язку з відсутністю можливості на проведення у визначеному порядку реєстрації права власності на ціле будинковолодіння, що виникає у позивача, вона змушена звернутися до суду з вищенаведеним позовом..

У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви розгляд справи за їх відсутності, також зазначили, що як члени колгоспного двору відмовляються від своїх часток в колгоспному дворі та не заперечують, щоб за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на будинковолодіння в цілому.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 18.09.1986 року, виданого на підставі рішення виконкому Калуської міської ради ( а.с. 17) жилий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м.Калуші по вул.Железнякова,9 (теперішня Залізняка) належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1.

Право власності на дане будинковолодіння було зареєстровано в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», що підтверджується реєстраційним написом від 25.09.1986 року (а.с. 17).

Згідно довідки № 03-03/253 від 15.05.2017 року, виданої міським відділом в справах архітектури та містобудівного кадастру житловий будинок колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 знаходиться за адресою: м.Калуш, вул.Залізняка,9 (колишня адреса м.Калуш, вул.Железнякова,9) - (а.с. 5).

З копії будинкової книги вбачається, що станом на 1990-1991 рік членами колгоспного двору були позивачка ОСОБА_1, її дочка ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_2, а також бабуся ОСОБА_4, яка померла у 1992 році - (а.с.6-11).

Вказане будинковолодіння згідно технічного паспорта складається з житлового будинку (літера А), літньої кухні (літера Б,б), сарай (літера Б1), сарай (літера Г), сарай (літера Д), комори (літера Е), убиральні (літера Є), огорожі (№ 1, 3, 5), колонни (№2), ворота (№4) загальною інвентаризаційною вартістю 364 014,00 гривень (а.с. 11-14).

Позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради із заявою про реєстрацію за нею права власності на вищезазначене будинковолодіння в цілому, однак державний реєстратор відмовив у державній реєстраці права власності, оскільки відсутні дані по господарського обліку в органі місцевого самоврядування (а.с. 120).

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу РСР ( в редакції від 18.07.193 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об»єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ст.123 Цивільного кодексу Української РСР розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином кожному із вище зазначених мною осіб в тому числі і мені належить ? частини житлового будинку та прибудинкових споруд, що знаходиться в спільному володінні та користуванні.

Разом з тим, роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року №20 з подальшими змінами та доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказують на те, що «положення ст. 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство.»

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: - право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні.

Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на загальних підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.ст. 346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Оскільки на даний час члени колгоспного двору - відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, відмовляються від своїх часток в колгоспному дворі, і не претендують на них, а відсутність можливості реєстрації права власності на ціле будинковолодіння за одним членом колгоспного двору створює незручності, то суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120,123 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 328, 346, 347 ЦК України, ст.ст. 3, 11,209, 213-215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння (садибу) в цілому, що знаходиться по вул.Залізняка,9 в м.Калуш Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: