Справа № 338/264/17
Провадження № 22-ц/779/1569/2017
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В.
Суддя-доповідач Мелінишин
У Х В А Л А

11 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 3 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2017 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку апеляційного оскарження неповажними. Залишено без руху апеляційну скаргу та надано апелянту термін для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поновлення, а також сплати судового збору.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав 6 жовтня 2017 року заяву про поновлення пропущеного, на його думку, з поважних причин строку апеляційного оскарження рішення суду. При цьому зазначив, що у повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній особистий підпис ОСОБА_1 про одержання копії оскаржуваного рішення та дата його отримання. Крім того, заява про видачу виконавчого листа була подана після усного повідомлення працівниками суду про ухвалення 3 липня 2017 року районним судом рішення. І тільки після отримання виконавчого листа апелянту стало відомо про зміст резолютивної частини рішення. Після чого ним подано заяву про видачу копії рішення, зазначивши одночасно, що така не надходила ні на його, ні на представника адресу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання процедури розгляду питання.

Отже, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОСОБА_3 проти України», та «Трух проти України»(ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Тобто, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачено ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 73 та ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 3 липня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_1 Стягнуто на його користь із ОСОБА_4 31 092,70 грн процентів за договором позики за період з 3 березня 2014 року по 15 травня 2017 року та 5 225,00 грн 3% від простроченої суми, а всього 36 317,70 грн. Таке ухвалено у відсутності сторін (а.с.63,64).

Відповідно до вимог ст.222 ЦПК України копію рішення надіслано 6 липня 2017 року на адресу ОСОБА_1 Отримано її 13 липня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.66).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України судові повістки адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Будь-яких належних доказів того, що копію рішення 13 липня 2017 року отримав не він, ОСОБА_1 не представив. Аналогічно як і інших доказів щодо неможливості подання апеляційної скарги після отримання копії цього рішення.

Разом з тим, поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до вимог Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб'єктивний характер.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 3 липня 2017 року. Будь-яких дій щодо можливості дізнатись про стан судового провадження після цього не вчиняв. Водночас, 7 вересня 2017 року подав заяву про видачу йому виконавчого листа по справі.

За положеннями ст.297 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку

апеляційного оскарження рішення Богородчанського районного суду від 3 липня 2017 року .

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 3 липня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Г.П. Мелінишин