overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 487/5055/17
Провадження № 2/487/2458/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року Суддя Заводського районного суду м.Миколаєва Кузьменко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ спільного майна та визнання права власності на частку в спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ спільного майна та визнання права власності на частку в спільній сумісній власності.

Матеріали зазначеного позову передано судді 27.09.2014 р. відповідно до ст.11-1 ЦПК України.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме позивачу необхідно надати до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Крім того, відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійні вимоги немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17 жовтня № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

Отже, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з вартості майна станом на момент подання позову, а також сплатити судовий збір в розмірах, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір» або надати докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору, додати копії всіх документів, що додаються до суду, відповідно до кількості осіб.

Згідно зі ст.121 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ спільного майна та визнання права власності на частку в спільній сумісній власності - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним даної ухвали та розяснити, що в противному випадку позов вважається неподаним та підлягає поверненню.

Суддя В.В.Кузьменко
Справа № 445/790/17
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

"23" травня 2017 р. суддя Золочівського районного суду Кіпчарський О. М., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Подана позовна заява відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає розгляду в судах загальної юрисдикції та підсудна Золочівському районному суду Львівської області.

У прохальній частині позовної заяви, в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та онкологічним захворюванням, позивач просить відтермінувати сплату судового збору до завершення розгляду справи по суті, витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Як вбачається із довідки №931 від 03.05.2017 року, виданої Золочівським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком у розмірі 2578,06 грн. щомісячно.

Окрім цього, позивач має онкологічне захворювання, що підтверджується заключенням лікарсько-консультативної комісії №414 від 22.05.2017 року.

Враховуючи, що позивач є особою пенсійного віку, розмір її пенсії є незначним, має онкологічне захворювання, а тому такій слід відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. 82, 107-114, 122, 127 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Розгляд справи призначити на 10 год. 00 хв. 20 червня 2017 року в приміщенні Золочівського районного суду Львівської області, що знаходиться у м. Золочеві бульвар Сковороди Григорія, 5.

Направити відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати у 10-ти денний строк письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

В судове засідання викликати сторони.

Копію ухвали направити сторонам у справі та третім особам.

Розяснити сторонам, що вони зобов'язані подати свої докази суду до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вказаних вимог не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Крім цього, сторони до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановленому ст.ст. 293, 294 ЦПК України порядку, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3
Справа № 482/1609/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Ітріна М.В.,

секретаря судового засідання Шведової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - ОСОБА_2, з якою зареєстрували шлюб 03 грудня 2005 року, мотивуючи тим, що з відповідачем не знаходять спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету та відношеннях один до одного.

Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив свої позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без його участі.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, проте надала до канцелярії суду заяву, в якій не заперкчувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просила розгляд справи проводити за її відсутності, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2005 року. Від вказаного шлюбу мають дітей, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з березня 2017 року.

Примирення між собою сторони категорично заперечують.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 грудня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 64, між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
Котовський міськрайонний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 505/2658/17
Провадження№2-н/505/80/2017
06.10.2017 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Нікітішин В. П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,
Відповідно до ст.ст. 95, 96, 97, 102, 103 ЦПК України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з заявницею ОСОБА_1 Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Стан здоров'я й матеріальне становище відповідача та дитини задовільні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.
Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки у зазначеному розмірі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України стягнення аліментів слід провадити з дня подачі заяви - з 03 жовтня 2017 року.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 320 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 95, 96, 102, 103 ЦПК України, ст. ст. 180 -182, 183, 191 СК України,
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСИ-21, на користь стягувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до 19 березня 2034 року.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Відповідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню не підлягає.
Згідно із ч.7 ст. 105 ЦПК України у разі заперечення вимог стягувача боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Суддя В. П. Нікітішин
Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/928/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
06 червня 2017 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго в особі філії Миколаївського району Південного округу про стягнення боргу за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 в сумі 1326 грн. 38 коп.
На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, керуючись ст. ст. 102, 103 Цивільного процесуального кодексу України,
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Н.О. Шаронова
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч.6 ст. 105-1 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.
Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.
Змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України.
Строк предявлення судового наказу до виконання - 3 роки.
Дата набрання судовим наказом законної сили ________________20__р.
Дата видачі судового наказу стягувачу _________________20 __ р.
Суддя Н.О. Шаронова
Провадження 2-сз/522/102/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого суді ОСОБА_1,

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу про визнання права власності на ? частки спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу про визнання права власності на ? частки спадкового майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу про визнання права власності на ? частки спадкового майна було відмовлено.

03.10.2017 року позивач звернулася до суду з заявою про повернення суми судового збору, у звязку з внесенням в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При зверненні до суду позивачем була встановлена ціна позову 400 000,00 гривень та відповідно неї, сплачений судовий збір у розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 58 від 19.06.2017 року.

Відповідно до ч 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до висновку по незалежній оцінці майна, проведеній Товарною біржою «ПРОФІ-Т» реальна вартість автомобіля марки TOYOTA» CAMRY, 2007 року випуску, держномер ВН 924 ВЕ, на сьогоднішній день становить 224 249,00 (двісті двадцять чотири тисячі двісті сорок девять) гривень. Тобто, позивач повинен був сплатити 2 242 гривні 49 копійок судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню, оскільки сплачена в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, підлягає поверненню ОСОБА_2 сума судового збору в розмірі 4000 2 242, 49 = 1 757,51 гривень.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, , адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6, повернути ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 757,51 грн., який було сплачено на рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області, код банку отримувача 828011 по квитанції № 58 від 19.06.2017 року.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: А. Ю. Бойчук
Провадження №2-о/523/456/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Шепітко І.Г., розглянувши заяву КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» про підтвердження доцільності госпіталізації ОСОБА_1, 1971р.н.,

В С Т А Н О В И В :

Головний лікар КУ «ООМЦПЗ» звернувся до суду із заявою в якій просить підтвердити доцільність госпіталізації ОСОБА_1, 1971р.н..

Вивчивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» №1489-ІІІ від 22.02.2000р., особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону.

Стаття 14 Закону №1489-ІІІ, визначає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Стаття 22 Закону №1489-ІІІ, 281 ЦПК України визначає порядок судового розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в примусомову порядку.

Частина 1 ст. 279 ЦПК України передбачає перелік питань які підлягають розгляду в судовому порядку при застосуванні Закону № 1489-ІІІ, зокрема:

заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку;

про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку;

заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що норми ЦПК України визначають виключений перелік питань, які підлягають розгляду в судовому порядку при застосуванні Закону № 1489-ІІІ.

Поставлене психіатричним закладом питання перед судом про підтвердження доцільності госпіталізації особи, яка на їх думку страждає на психічний розлад, не передбачено нормами ЦПК України.

Отже, психіатричним закладом заявлена перед судом вимога, розгляд якої не передбачений ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальній установі «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» у відкритті провадження у справі за їх заявою про підтвердження доцільності госпіталізації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя
Провадження №2-сз/523/96/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 22 в м. Одесі заяву Представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення судового збору по цивільній справі №523/12379/17,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходилась вищевказана цивільна справа.

Згодом представник позивача звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси із заявою про повернення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., посилаючись на ту обставину, Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року в відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна було відмовлено, у звязку з чим йому має було повернуто судовий збір сплачений при зверненні до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача просить повернути саме йому судовий збір вказуючи свій ІНП у сумі 640 грн. 00 коп. зазначаючи, що платіж здійснювався з особистого карткового рахунку.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, з квитанції про сплату судового збору, яка знаходиться у матеріалах цивільної справи, не зазначено ким саме проводився платіж, а представником позивача не надано підтвердження грошового переказу по сплаті судового збору саме ним.

Крім цього до заяви про повернення судового збору додано довіреність ОСОБА_1 на уповноваження ОСОБА_2 бути його представником із зазначенням переліку повноважень, якими представник наділений, проте у даному переліку відсутні повноваження ОСОБА_2 в отриманні будь яких грошових коштів призначених для ОСОБА_1.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 про повернення судового збору не підлягає задоволенню із наведених вище підстав..

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення судового збору по цивільній справі №523/12379/17 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя