Справа № 487/3575/16-ц
Провадження № 2/487/154/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», третьої особи служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визнання договорів про надання споживчого кредиту №0 від 30.05.2008 року та іпотеки ВКК №626105 від 02.06.2008 року недійсними.

В судовому засіданні позивач та її представник заявили клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту відповідно до умов, викладених на момент укладення договору; чи відповідають розраховані реальна процентна ставки і абсолютне значення подорожчання кредиту даним, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього на момент укладення; який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж відповідно до умов, зазначених на момент укладення кредитного договору; чи обґрунтовано нормативно та документально виконано банком оформлення з надання та погашення кредиту.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» просив вирішити клопотання на розсуд суду.

В судове засіданні представники відповідача ПАТ «УкрСиббанк» і третьої особи служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 143 для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту.

Так, позивач просила визнати договір кредиту та іпотеки недійсними, посилаючись на укладення кредитного договору №0 від 30.05.2008 року з порушенням норм Закону України «Про захист прав споживачів» щодо не повідомлення споживача про умови кредитування, зокрема про вартість кредиту та в договорі не розяснення суми кредитування, крім того умовами кредитного договору встановлено несправедливі та дискримінаційні умови по відношенню до споживача, також не повідомлено порядок зміни процентної ставки за договором, та надання кредиту в іноземній валюті, що є зловживанням своїми правами, а також вказувала, що на момент укладення договору іпотеки, сімя позивача була прописана та фактично мешкала у квартирах №15 та №16 по вул. Малій Морській 47 у м. Миколаєві, в звязку з чим укладення зазначеного договору без дозволу органів опіки та піклування є порушенням прав та законних інтересів малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Цивільно-процесуальний Кодекс у ст.10 визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності й полягає в тому, що кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення. Наявність або відсутність таких обставин суд встановлює на основі представлених особами, які беруть участь у справі, доказів. Суд сприяє сторонам у збиранні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При з'ясуванні, якими доказами кожна сторона обґрунтовує свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК України висновок експерта є доказом по справі.

На підставі ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов'язаний сприяти їм в одержанні таких доказів.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у ст. 179 ЦПК України (предмету доказування), досліджуються, зокрема висновки експертів.

Питання призначення експертизи для з'ясування певних обставин справи можливе лише за умови узгодженості вже встановлених обставин справи з тими, для з'ясування яких призначатиметься експертиза.

Разом з тим,питання які просить позивач поставити на вирішення експерту не стосуються предмету даного позову.

За таких обставин, суд вважає, що призначення експертизи є недоцільним та лише затягуванням процесу та приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

Керуючись ст. 143 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Щербина