Дата документу 06.06.2017
Справа № 320/7932/16-ц
Провадження № 2-з/320/101/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Фомін В.А,. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Приватбанк», Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Управління з розвитку підприємництва, промисловості та захисту прав споживачів Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

26 травня 2017 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд зупинити виконавче провадження ВП № 51566911 з виконання виконавчого напису № 1400, виданого 25 лютого 2016 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 186 690 грн. 40 коп., оскільки по примусовому виконанню оскаржуваного виконавчого напису проводяться заходи примусового виконання, а саме звернення стягнення на пенсію заявниці, яка є єдиним джерелом її існування.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи за заявою, суд вважає, що заява заявника про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 1, 2, 3 ст.152 ЦПК України).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2 ст.58 ЦПК України).

Заявник вказує, що матеріали виконавчого провадження є в матеріалах цивільної справи. Але в матеріалах цивільної справи є копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 51566911 від 29 липня 2016 року, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 /а.с. 11 об.с./

Доказів того, що по вказаному виконавчому напису провадиться стягнення з пенсії заявника, заявником не надано.

Тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Приватбанк», Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Управління з розвитку підприємництва, промисловості та захисту прав споживачів Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляції в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.А. Фомін