АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3563/16-ц 22-ц/774/1052/К/17
Справа № 210/3563/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Літвіненко Н.А.
Провадження №22ц/774/1052/К/17 Доповідач - Барильська А.П.
Категорія - 50 (III)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участі: представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів посилаючись на те, що він навчається в Політехнічному університеті м. Люблін, за контрактом. Відповідач є його батьком, матеріальної допомоги на його утримання на період навчання не надає, хоча має таку можливість. Утримує його лише матір.

Оскільки він навчається на денній формі навчання, то потребує матеріального забезпечення, батько має можливість надавати таку допомогу.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на своє утримання на період навчання до 23 років аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 27.02.2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на його утримання на період його навчання в Політехнічному Університеті м. Люблін в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) ОСОБА_4 щомісяця, починаючи з 27.07.2016 року до 30.01.2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на період навчання в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та збільшення розміру стягнутих аліментів з 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача до ? частини його заробітку, посилаючись на те, що відповідач має можливість матеріально допомагати йому на період навчання, зауважує на тому, що до червня 2016 року відповідач сплачував аліменти на утримання позивача в розмірі ? частини заробітної плати, та з того моменту його матеріальне становище не змінилось, стан здоров'я не погіршився, натомість матеріальне становище відповідача поліпшилось, оскільки він отримав підвищення по службі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на помилковість висновку суду першої інстанції щодо можливості надання матеріальної допомоги позивачу відповідачем. Зокрема представник відповідача зауважує на тому, що відповідач є інвалідом 3 групи, працює й дійсно має достатній рівень доходу. Проте не має можливості надавати на утримання повнолітнього сина аліменти на період його навчання, так як має батьків-пенсіонерів, дружину-пенсіонерку, малолітню дитину, які знаходяться на його утриманні. Сам він тяжко хворіє, має онкологічне захворювання. Періодично проходить курси лікування по онкології в Німеччині, що коштує дуже дорого. На вказані лікування він отримував у банку кредити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника відповідача - відхиленню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Політехнічного університету м. Люблін від 01.07.2016 року позивач ОСОБА_1 зарахований на навчання до вказаного навчального закладу. Строк навчання до 31.01.2020 року.

Відповідач ОСОБА_4 є пенсіонером 3 групи інвалідності, загальне захворювання. Крім того працює начальником агломератного цеху - в.о. головного інженера служби головного інженера управління горного департаманту ПАТ «АМКР», середня заробітна плата за період з серпня 2016 року по січень 2017 року становить 274 220,74 грн.

Крім того, ОСОБА_4 має обох батьків-пенсіонерів, дружину-пенсіонерку, які отримують пенсію, має малолітню дитину. Відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку в Криворізькому ОД, проходить курси лікування в медичних клініках Німеччини з приводу онкологічного захворювання.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання позивача на період навчання, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача є право на отримання аліментів на своє утримання, оскільки він навчається у вищому учбовому закладі та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання останнього, однак не погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 зазначив, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання у зв'язку з навчанням, хоча є працездатним та має стабільний дохід.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сину, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на його утримання у зв'язку з тим, що позивач продовжує навчання, однак, разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував майновий стан відповідача та майновий стан позивача, а саме те, що відповідач має стабільний дохід, який за квітень-червень 2016 року склав 89284,55 грн. (а.с.88), позивач навчається на денній формі навчання за контрактом, плата за рік навчання складає 2000 євро (а.с.25), тому позивач потребує матеріального забезпечення, та відповідач, враховуючи його майновий стан, має можливість надавати таку допомогу, у зв'язку із чим, на думку колегії суддів, розмір стягнутих аліментів має бути збільшеним з 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини, з урахуванням майнового стану сторін, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги представника позивача заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості надання матеріальної допомоги позивачу відповідачем колегією суддів не приймається до уваги, оскільки матеріалами справи встановлено можливість відповідача надавати позивачеві матеріальну допомогу на період навчання останнього.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що відповідач є інвалідом 3 групи, працює й дійсно має достатній рівень доходу, проте не має можливості надавати на утримання повнолітнього сина аліменти на період його навчання, так як має батьків-пенсіонерів, дружину-пенсіонерку, малолітню дитину, які знаходяться на його утриманні, колегією суддів перевірені та враховані при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Також судом враховується той факт, що батьки та дружина відповідача є пенсіонерами, та отримують пенсію, а відповідачем не доведено того факту, що вказаної пенсії батькам та його дружині не вистачає, та що вони знаходяться на утриманні відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він тяжко хворіє, має онкологічне захворювання, періодично проходить курси лікування по онкології в Німеччині, що коштує дуже дорого, не знімають з нього обов'язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Посилання представника відповідача на те, що для лікування відповідач отримував у банку кредити, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме - матеріальний стан відповідача, який працює, створив нову сім'ю, має малолітню дитину, враховуючи матеріальний стан позивача, який навчається та потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має змогу надавити таку допомогу, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу представника позивача, апеляційну скаргу представника відповідача - відхилити, змінити рішення суду, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на його утримання з 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1, збільшивши його до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: