Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

за участі: представника відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, на заочне рішення Гощанського районного суду від 8 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року в суд звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк" або банк) з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи необхідністю захисту порушених прав внаслідок прострочення відповідачем зобов'язань перед банком.

25 березня 2015 року замінено ОСОБА_4, яка померла 24.06.2012 року, належними відповідачами її правонаступниками ОСОБА_1, ОСОБА_2

Заочним рішенням Гощанського районного суду від 8 липня 2015 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено:

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2П на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 350, 13 гривень та 293,50 гривень судового збору.

Ухвалою суду першої інстанції від 18 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

На рішення суду відповідачі подали апеляційну скаргу, де покликалися на його незаконність і необґрунтованість через неповне з'ясування обставин справи та порушення норм процесуального і матеріального права.

На її обґрунтування зазначали про те, що їм не було відомо про судові засідання, оскільки з 2004 року вони фактично мешкали в іншому населеному пункті. Справу розглянуто без їх участі, чим було порушено вимоги процесуального закону, а саме ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України щодо змагальності сторін. В зв'язку з цим були позбавлені можливості подати свої докази та заперечення, що мають значення для справи, а також, розглянувши справу за їхньої відсутності, судом було порушено їх конституційне право на участь в судовому засіданні та вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Вважали, що відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тому відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою. Оскільки після смерті ОСОБА_4 ними було успадковано грошові вклади на загальну суму 5 942, 93 гривень, тому боргові зобов'язання можуть бути відшкодовані лише в межах цієї суми.

З цих підстав просили заочне рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким у позові ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідачів, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із їх доведеності та обґрунтованості, оскільки ОСОБА_4 було прострочено виконання кредитних зобовязань, а тому заборгованість стягнуто із правонаступників як спадкоємців після її смерті.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, 7 грудня 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит відповідно до кредитного договору б/н, за умовами якого ПАТ КБ "Приватбанк" надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг , Правил користування платіжною карткою і Тарифів банку (а.с. 11-20).

Вважаючи, що відповідач порушила права банку, не сплативши своєчасно і в повному обсязі кредитні кошти і проценти за користування ними. у січні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4, де вимагав стягнути з неї 29 350, 13 гривень, з яких: 6 969, 41 гривень складає заборгованість за кредитом, 15 489, 22 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 5 017, 68 гривень заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина) і 1 373, 82 гривні штраф (процентна складова).

Між тим, на а.с. 35-35, зв. міститься витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 25.02.2015 року, де зазначено про смерть ОСОБА_4 24 червня 2012 року.

Цей факт встановлено і листом завідувача Гощанської районної державної нотаріальної контори від 13.03.2015 року №01-24/157, де вказано про заведення після її смерті спадкової справи №84/2015 за заявами ОСОБА_1 і ОСОБА_5 від 6 квітня 2013 року (а.с. 39, 40, 41).

6 квітня 2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №39. За його умовами спадкоємці набули спадщину, яка складається з грошового вкладу з нарахованими відсотками і компенсаціями на грошову рахунку №10289 розміром 0, 91 гривень; за основним рахунком №495 розмір вкладу становив 3 929, 68 гривень; на компенсаційному рахунку (№ нерозбірливий) залишок вкладу склав 2 011, 34 гривень - у філії 10017/0153 АТ "Державний ощадний банк України" с. Бугрин Гощанського району; за основним рахунком (№ нерозбірливий) залишок вкладу склав 1 гривню філія 10017/0151 АТ "Державний ощадний банк України" смт. Гоща Рівненської області.

Свідоцтва про право на спадщину видані кожному зі спадкоємців у рівних частинах по 1/2 частці кожному (а.с. 42, 43).

Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до Гощанської районної державної нотаріальної контори 6 квітня 2013 року. Встановлено, що про існування боргових зобов'язань спадкодавця перед ПАТ КБ "Приватбанк" їм нічого не було відомо. Не відомо було і банку про смерть позичальника.

Суд же на підставі заявленого клопотання позивача замінив ОСОБА_4 на її спадкоємців як правонаступників у справі лише 25 березня 2015 року, тобто більш як через 1 рік 11 місяців.

За таких обставин у ПАТ КБ "Приватбанк" відсутнє право вимоги стягувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, кредитну заборгованість

Згідно із ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Спонуканнями для ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В силу правил ст. 88 ЦПК України понесені і документально підтверджені судові витрати слід стягнути із банку на користь особи, яка їх понесла.

На підставі ст. 1281 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України. колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, задовольнити частково.

Заочне рішення Гощанського районного суду від 8 липня 2015 року скасувати.

Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" відмовити в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 352 (триста пятдесят дві) гривні судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: