Справа № 344/5331/17
Провадження № 22-ц/779/1538/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Матківський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Петріва Д. Б.

з участю апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з даним позовом та просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1, зареєстрований 18.08.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 1112.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що з серпня 2004 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 з якою народилось двоє дітей: ОСОБА_1 Ілона-Люба, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини і обовязки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2012 року.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2017 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.08.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 1112.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт у скарзі зазначає, що суд розглянув справу без її участі, чим позбавив спростувати зазначені позивачем причини розлучення. Суд помилково встановив причину розірвання шлюбу відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів та те, що вона влаштовує скандали в присутності дітей та сторонніх осіб.

Вважає єдиною причиною звернення позивача з даним позовом є його багаторічні стосунки з іншою жінкою. З квітня 2017 року позивач перейшов жити до іншої жінки, однак періодично приходить додому і навіть ночує. Оскільки у них є двоє малолітніх дітей, яким потрібна повноцінна сімя вважає за можливе збереження сімї, однак суд не надав час на примирення. Крім цього суд у рішенні зазначив тільки про одну дитину дочку ОСОБА_5, не вказавши про сина ОСОБА_6, хоча це вбачається зі змісту позовної заяви та свідоцтв про народження дітей. Вважає, що розірвання шлюбу суперечить інтересам подружжя та малолітніх дітей.

Вислухавши доповідача, апелянта та її представника, які вимоги скарги підтримали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції згідно свідоцтва про одруження Серії 1-НМ №116179 від 18.08.2004 року сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського МУЮ, актовий запис №1112.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання вищевказаного шлюбу, зазначивши, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та протилежні характери. Позивач вказав також, що сумісне життя з відповідачем припинено, а шлюб існує формально. Також вказав, що малолітні діти залишаються проживати з матірю.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони на даний час спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, збереження їх сім'ї є неможливим, позивач примиритися не бажає, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Згідно ст.ст.110,112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи із зазначеного та встановивши при цьому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і ці обставини мають істотне значення, примирення сторін не відбулося і до цього часу у суду першої інстанції були законні підстави для задоволення позову ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Апелянт у засіданні апеляційного суду підтвердила, що відновити спільне проживання з позивачем не представляється можливим і наголошує на тому, що дійсною причиною припинення спільного проживання є багаторічні стосунки чоловіка з іншою жінкою, а не її поведінка як він зазначає у позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_8