Справа №705/263/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Мазуренко Ю.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Умань справу за позовом, поданим в інтересах ТОВ „Черповоди представником за довіреністю ОСОБА_1 до фермерського господарства „Хорста, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок , -
Позивач, через представника за довіреністю ОСОБА_1, в січні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому відповідачами вказані фермерське господарство „Хорста, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачами фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ( з кожним окремо на відповідний період вказаний в договорі оренди) було укладено договори оренди землі, однак відповідачі, в порушення вимог цивільного законодавства України, в період дії договорів оренди землі, що були укладені з ТОВ «Черповоди» ( не розірвавши попередні чинні договори оренди землі) уклали договори оренди належних їм земельних ділянок з ФГ «Хорста». Представник позивача вказує, що в даному випадку наявне порушення прав ТОВ «Черповоди» при заключенні нових договорів між орендодавцями та ФГ «Хорста», при наявності укладених договорів оренди з ТОВ «Черповоди», у звязку з чим товариство вимушене звернутися до суду за захистом порушених прав.
У позовній заяві представник позивача просить суд:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2017 року, дана цивільна справа була передана для розгляду судді Горячківській Л.В. Ухвалою судді Горячківської від 20.01.2017 року у вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд. У звязку з відстороненням від посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Горячківської Л.В., на підставі розпорядження керівника апарату № 219/17 від 07.02.2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2017 року - дана цивільна справа передана на розгляд судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. Ухвалою судді Мазуренко Ю.В. від 09.02.2017 року цивільна справа була прийнята до провадження судді та за відповідний період часу неодноразово призначалася до розгляду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав частково ( він в своїх поясненнях в суді з приводу позовних вимог до ВРЖЕЦ В.І. зазначив, що він серед відповідачів не зазначений в позові, оскільки він є співвласником ? частини земельної ділянки разом із ОСОБА_11, які теж належить ? земельної ділянки на праві спільної часткової власності, - і саме інший співвласник ОСОБА_6 уклала договір оренди належної їй частки з ФГ «Хорста», тому до нього вони претензій не мають). В своїх поясненнях в суді представник позивача посилався на обставини викладені в позові та просив позов задовольнити за виключенням позовних вимог до ОСОБА_10. Також представник позивача подав заяву, в якій вказав, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Педставник відповідача юридичної особи ФГ»Хорста», будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засіданні, в судове засідання не зявився і про причини неявки суд не повідомив.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час проведення судового засіданні, в судове засідання в черговий раз не з»явилися. При цьому відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9 завчасно подали до суду заяви в яких просили суд розгляд справи проводити у їх відсутність за участю їх представника ОСОБА_13В.і вказували в своїх заявах, що позов вони не визнають. Інші відповідачі про причини неявки суду не повідомили.
Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9 -ОСОБА_13 будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засіданні,- в судове засідання не зявився і про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Згідно з ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.
Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Стаття 15 ЦК України встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ст. 4 ЦПК України).
Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст. 15,16,20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем.
Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов»язані подавати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.
На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
14 березня 2014 року між ОСОБА_2, як орендодавцем та ТОВ «Черповоди», як орендарем, було укладено договір оренди відповідної земельної ділянки терміном на 10 років. (а.с.23-26). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 14 березня 2014 року (а.с. 29 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,4371 га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
14 березня 2014 року між ОСОБА_2, як орендодавцем та ТОВ «Черповоди», як орендарем, було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 10 років(а.с.31-33 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 14 березня 2014 року (а.с. 35 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,44 га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
14 березня 2014 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років. При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 14 березня 2014 року (а.с. 43 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,4374га га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
13 березня 2014 року між ОСОБА_3, як орендодавцем та ТОВ «Черповоди», як орендарем, було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років (а.с.47-50 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 14 березня 2014 року (а.с. 43 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,77 га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
15 листопада 2013 року між ОСОБА_4(яка в позові вказана в якості відповідача), як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років (а.с.55-58 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 15 листопада 2013 року (а.с. 60 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 2,9574га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
5 грудня 2013 року між ОСОБА_5, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років (а.с.63-66 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 05 грудня 2013 року (а.с. 68 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,08га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
18 грудня 2013 року між ОСОБА_6, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (повнісю на всю земельну ділянку розміром 3,08 га - без виділення частки з врахуванням даних відображених у правоустановлюючих документах) терміном на 10 років (а.с72-75 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 18 грудня 2013 року (а.с. 79 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,08га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
Позивачем до позову була додана «Актуальна інформація про об»єкт нерухомого майна» в якій зазначено, що 02 листопада 2015 року року між ОСОБА_6 та ФГ «Хорста» було укладено договір оренди ? частини земельної ділянки терміном на 7 років, відносно земельної ділянки (без вказання кадастрового номеру) загальною площею 3,08га (а.с. 80 т.1).
На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 622599 від 04.09.2006 року (а.с.105 т.1) ОСОБА_15 належить земельна ділянка, площею 3,57га ( при цьому кадастровий номер в державному акті взагалі не вказаний), з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області.
15 травня 2014 року між ОСОБА_15, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки на 10 років (а.с.101-104 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 15 травня 2015 року (а.с. 106 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,57га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». Одночасно в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
15 листопада 2013 року між ОСОБА_8, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років (а.с.83-86 т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 15 листопада 2013 року (а.с. 90 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,0692га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
21 грудня 2013 року між ОСОБА_9, як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років(а.с. 92-94т.1). При цьому відмітка в договорі оренди землі про проведення його державної реєстрації відсутня. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 21 грудня 2013 року (а.с. 95 т.1 ) орендодавець передала орендарю ТОВ «Черповоди» земельну ділянку в натурі в розмірі 3,0694га «… згідно державного акта на право приватної власності, копія додається до договору оренди земельної ділянки…». При цьому в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі також зазначено, що акт складено в 3-х примірниках по одному для сторін та для реєстрації.
З договорів оренди землі, укладених між позивачем та відповідачами фізичними особами, що додані до матеріалів позову представником позивача та оригінали яких були надані для огляду в судовому засіданні, - вбачається, що вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації і вони усі є тотожними за змістом (п.52 договорів оренди землі). При цьому доказів на підтвердження факту проведення державної реєстрації договорів оренди землі, що були укладені між позивачем та відповідачами фізичними особами, представник позивача до суду не надав і не ставив питання про їх витребування.
Посилаючись на факт здійснення платежів, в рахунок сплати орендної плати відповідачам по справі протягом 2014 та 2015 років, на підставі укладених договорів оренди землі між позивачем та відповідачами фізичними особами, представник позивача будь-яких доказів на підтвердження відповідних обставин не надав і не ставив питання про їх витребування. Також з врахуванням предмету і підстав позову до суду позивачем та його представником не було надано доказів з приводу того, хто станом на сьогодні здійснює фактичне використання земельних ділянок та проводить сплату орендної плати, при наявності посилань в позові на наявність двох договорів оренди землі з приводу одних і тих же самих ділянок у відповідачів фізичних осіб, що укладались відповідачами в період того, як не закінчилась дія попереднього договору оренди землі і яким чином проведена державна реєстрація по «другому договору», при наявності чинного договору оренди землі з позивачем, який відповідно до умов укладеного між сторонами договору набирає чинності з моменту підписання сторонами та державної реєстрації .
Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі ".
За загальним правилом і з урахуванням статей 641 та 642 ЦК України моментом, з якого договір вважається укладеним, є момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, тобто повного і безумовного прийняття однією стороною пропозиції другої сторони укласти договір на визначених і добровільно погоджених ними умовах.
За таких обставин, укладення договору є певним процесом (від направлення оферти до моменту надання договору юридичної сили), а не моментальною, одноактною дією, та фактично складається з кількох стадій, що слідують послідовно одна за одною, а саме: подання однією стороною пропозиції щодо укладення договору, прийняття погодженої пропозиції другою стороною, надання договору необхідної форми (з урахуванням законодавчих вимог), а за необхідності - нотаріальне посвідчення та державна реєстрація договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.
Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.
Ці висновки ґрунтуються на положеннях правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19.02.2014 року по справі № 6-162цс13, постанові від 25.12.2013 року по справі № 6-118цс13, постанові від 13.06.2016 року по справі № 6-643цс16.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.
Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.
Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.
Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).
Відповідно до ст. 57 ч. 1 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
На позивача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач та його представник повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ними обставини. Однак таких доказів вони не надали і не ставили питання в судовому засіданні про їх витребування.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права позивача порушені, тобто позивач та його представник не довели позовних вимог, що є їх процесуальним обовязком (ст.ст. 10,60 ЦПК України).
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі , ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд
У задоволенні позову, що поданий в інтересах ТОВ „Черповоди представником за довіреністю ОСОБА_1 до фермерського господарства „Хорста, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок- відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю.В. Мазуренко