Справа № 569/6385/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Довбенко Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника співвідповідача Об»єднання співвласників гуртожитку №6 вулиці Коцюбинського в м.Рівне « Фортеця» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, об»єднання співвласників гуртожитку №6 вулиці Коцюбинського в м.Рівне « Фортеця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи,-

в с т а н о в и в :

24 квітня 2017 року Кулик ОСОБА_2 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, об»єднання співвласників гуртожитку №6 вулиці Коцюбинського в м.Рівне «Фортеця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, в обґрунтування якого вказувала, що з 01 травня 2016 року вона працювала бухгалтером по сумісництві в об»єднанні співвласників « Фортеця» ( далі по тексту ОСГ « Фортеця»)

Наказом голови правління ОСГ « Фортеця» ОСОБА_3 № 22 від 16 листопада 2016 року її було звільнено з вищевказаної посади, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи своє звільнення незаконним, оскільки у наказі від 16.11.2016 року № 22 не зазначено за який саме дисциплінарний проступок до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи, а також при винесенні вказаного наказу було порушено вимоги статей 147, 149 КЗпП України, просила суд визнати незаконним застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, скасувати наказ голови правління ОСГ « Фортеця» ОСОБА_3 від 16 листопада 2016 року № 22 про її звільнення.

В ході розгляду справи позивач підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 виступаючи від свого імені та від імені ОСГ « Фортеця» не заперечив проти задоволення позову, покликаючись на ту обставину, що рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, об»єднання співвласників гуртожитку №6 вулиці Коцюбинського в м.Рівне «Фортеця» про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке набрало законної сили було визнано незаконним застосування до Кулик ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді догани згідно з наказом голови правління об»єднання співвласників гуртожитку «Фортеця» № 13 від 23.05.2016 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до бухгалтера Кулик ОСОБА_2О.» та його скасовано, а відтак відсутні підстави для звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи позовної заяви та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 22 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п.1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП підставами, працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Із наявної в матеріалах справи ксерокопії наказу голови ОСГ «Фортеця» від 16.11.2016 року № 22 взагалі не вбачається, у зв'язку із чим позивача було звільнено з роботи відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, зокрема, в чому саме виразилось систематичне невиконання останнім без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, тобто, які саме і коли Кулик ОСОБА_2 вчинила дисциплінарні проступки та які негативні наслідки наступили в результаті цього.

Відсутність будь-якого обґрунтування звільнення позивача з роботи у наказі голови ОСГ «Фортеця» від 16.11.2016 року № 22 та позбавлення тим самим Кулик ОСОБА_2 права бути обізнананою, за що саме її було звільнено з роботи, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, на переконання суду, вже може слугувати достатньою підставою для визнання цього наказу незаконним.

По справі встановлено, що на час винесення наказу голови ОСГ «Фортеця» від 16.11.2016 року № 22 про звільнення Кулик ОСОБА_2 з посадибухгалтера по сумісництву ОСГ «Фортеця», на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України, вже існував один наказ голови ОСГ «Фортеця» про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, а саме наказ від 23 травня 2016 року № 13 .

Але, в подальшому рішенням Рівненського міського суду від 15 травня 2017 року застосування до позивача дисциплінарного стягнення наказом голови ОСГ « Фортеця» від 23.05.2016 року № 13 було визнано незаконним і судом цей наказ був скасований. Дане судове рішення набрало законної сили 26 травня 2017 року.

З врахуванням того, що дисциплінарне стягнення, накладене на Кулик ОСОБА_2 відповідно до наказу від 23.05.2016 року № 13 в судовому порядку було визнано незаконним і на момент видання наказу від 16 листопада 2016 року № 22 остання фактично не мала жодного дисциплінарного стягнення, а також приймаючи до уваги те, що суд не вбачає в діях позивача ознак дисциплінарного проступку через невиконання ОСОБА_4 своїх функціональних обов'язків, тому слід дійти висновку про відсутність такої ознаки в діях Кулик ОСОБА_2 як систематичного невиконання нею без поважних причин обов'язків, покладених на нею трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за вчинення яких до неї вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, що може слугувати підставою для звільнення з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що фактичною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було те, що у квитанцію на оплату житлово- комунальних послуг за вересень 2016 року ОСОБА_4 самовільно нарахувала за житлово- комунальні послуги на кімнату № 410 на 4 осіб, хоча в кімнаті зареєстровано та проживає три особи, а також ненадання вчасно бухгалтером ОСОБА_4 квитанцій на оплату житлово- комунальних послуг.

Проте, жодних даних, які б свідчили про ненадання квитанцій на оплату житлово- комунальних послуг ОСОБА_4 для мешканців гуртожитку та про застосування до ОСГ «Фортеця» будь яких штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок за житлово- комунальні послуги за жовтень 2016 року в судовому засіданні не здобуто та стороною відповідача не підтверджено належними та допустимими доказами

Згідно вимог ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Порушення трудової дисципліни визначається в п.24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Загальні обов'язки працівників встановлені статтею 139 КЗпП України, згідно якої працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Крім цього, перелік обов'язків може розширюватися у місцевих правилах внутрішнього трудового розпорядку, статутах, положеннях про дисципліну, посадових інструкціях тощо.

Жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_4 всупереч ст.139 КЗпП України не виконувала покладені на неї обов»язки в судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відмова працівника від надання пояснень посвідчується актом, складеним за участю очевидців цього факту.

В судовому засіданні встановлено, що письмові пояснення у Кулик ОСОБА_2 перед застосуванням до неї дисциплінарного стягнення не відбирались.

Покликання відповідача на той факт, що ОСОБА_4 відмовилась від дачі пояснень, не приймається судом до уваги, оскільки акт про відмову від надання пояснень складений за участю очевидців не був.

З огляду на викладене, суд вважає, що наказ голови ОСГ «Фортеця» від 16 листопад 2016 року № 22 про звільнення Кулик ОСОБА_2 з посади бухгалтера за сумісництвом, на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, є незаконним і тому підлягає скасуванню.

Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь ОСОБА_4 в розмірі 640 ( шістсот сорок)

На підставі викладеного, керуючись п.3 ст.40, 147,149 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, ст.ст.10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, об»єднання співвласників гуртожитку №6 вулиці Коцюбинського в м.Рівне « Фортеця» про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задоволити

Визнати незаконним та скасувати наказ голови правління об»єднання співвласників гуртожитку «Фортеця» № 22 від 16 листопада 2016 року «Про звільнення з роботи Кулик ОСОБА_2О.» відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України

Стягнути з об»єднання співвласників гуртожитку «Фортеця» на користь Кулик -ОСОБА_2 640 грн.00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :