Справа №751/2889/17
Провадження №6/751/613/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Філатової Л. Б.

при секретарі Палуб М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1, від імені і за дорученням якої діє ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській органзації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу,

Встановив:

ОСОБА_1, від імені і за дорученням якої діє ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у справі № 9-5/3/16 від 30.06.2016 року за позовом ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що є власником автомобіля BMW, модель: 523і, тип: легковий седан В, рік випуску: 2011, номер кузову: WBAFP31030С623730, колір: чорний, державний номерний знак: АС 0041 ВС, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 957827 від 11.04.2015 року. Зазначає, що в лютому отримала повістку з Вишгородського районного суду Київської області про те, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа №363/3522/16-ц за позовом ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним правочину про відчуження рухомого майна, та витребування рухомого майна з незаконного володіння. 02.03.2017 року представником отримано копію позовної заяви з додатками, в перелік яких включено рішення третейського суду від 30.06.2016 у справі № 9-5/3/16, яким порушено її право, як власника вказаного атомобіля, тому вважає, що у відповідності до ч.1 ст.389-1 ЦПК України має право на звернення до суду із заявою про його скасування. Вказує, що справа про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди», оскільки стосується захисту прав споживачів. Посилається, що третейський суд не мав право розглядати дану справу, оскільки вона стосується захисту прав споживачів.

В судове засідання учасники розгляду не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Від представника заявника через канцелярію суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування рішення Третейського суду від 30.06.2016 у справі № 9-5/3/16 та заява про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує і просить їх задовольнити. Від представника - ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» надійшли письмові заперечення на заяву, відповідно до яких просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки заявником пропущено строк звернення до суду із відповідною заявою і заявниця не входить до кола осіб які у відповідності до ст.389-1 ЦПК України мають право звертатись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.2 ст.389-4 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви. За даних обставин, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутності учасників і згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали третейської справи № 9-5/3/16, суд вважає, що строк звернення із заявою про скасування рішення третейського суду ОСОБА_1 слід поновити, а заяву про скасування рішення третейського суду задовольнити частково. При цьому суд виходить з наступного:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30.06.2016 по справі № 9-5/3/16 за позовом ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу позовні вимоги ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» були задоволенні в повному обсязі: визнано за ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» право власності на транспортний засіб: марки BMW, модель 523і, тип - легковий седан-В, 2011 року випуску, номер кузову WBAFP31030С623730, номер двигуна НОМЕР_1, колір чорний; витребувано від ОСОБА_3 транспортний засіб: марки BMW, модель 523і, тип - Легковий седан-В, 2011 року випуску, номер кузову WBAFP31030С623730, номер двигуна НОМЕР_1, колір чорний та передано його власнику ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз»; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» заборгованість за договором лізингу №100093-4 від 09.09.2011 року в сумі 1 053 594,02 та витрати по сплаті третейського збору в сумі 800,00 грн. (а.с.20-25).

Відповідно до ч.1 ст.389-9 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обовязки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 957827 від 11.04.2015 року - ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW, модель: 523і, тип: легковий седан В, рік випуску:2011, номер кузову: WBAFP31030С623730, колір: чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.26), а рішенням третейського суду визнано право власності на вказаний автомобіль за ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз», тобто вирішено питання про право користування і розпорядження належним ОСОБА_1 автомобілем, отже заява про скасування рішення третейського суду подана у відповідності до ч.1 ст.389-9 ЦПК України особою, яка не брала участі у справі, а третейський суд вирішив питання про її права та обов»язки.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов»язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, що її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 знала або повинна була знати про рішення третейського суду від 30.06.2016 року до 02.03.2017 року (дізналася згідно заяви) ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» суду не надав, такі докази відсутні в матеріалах третейської справи, а отже суд приймає до уваги пояснення представника заявниці, викладені ним в заяві про отримання копії рішення третейського суду від 30.06.2016 року лише 02.03.2017 року і вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду, а тому строк звернення ОСОБА_1, від імені і за дорученням якої діє ОСОБА_2 до суду підлягає поновленню.

Відповідно до ч.4 ст.389-4 ЦПК України суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Пунктом 14 статті 6 Закону України «Про третейські суди» від 11.05.2004 року з наступними змінами та доповненями (в редакції Закону України «Про внесення зміни до ст.6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 року) визначено, що третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_6 набрав чинності 12.03.2011 року

Відповідно до п.22 і п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 11.05.2004 року з наступними змінами та доповненнями, споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника, а споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2011 року між ТОВ «АЛЬФА ФІНАНС» та ОСОБА_3 було укладено договір фінансового лізингу №100096-4, відповідно до умов якого ТОВ «АЛЬФА ФІНАНС» (лізингодавець) зобовязується придбати, відповідно до встановлених в договорі умов, транспортний засіб BMW, модель: 523і, колір: чорний, обєм двигуна 2500, трансмісія автоматична та передати його у володіння, користування та за умов визначених цим договором у власність ОСОБА_3 (лізингоодержувачу), а останній зобовязався прийняти від лізингодавця предмет лізингу, сплачувати йому за користування предметом лізингу протягом строку визначеному договором лізингові платежі та викупити предмет лізингу на відповідних умовах, п.3 якого передбачено третейську угоду (а.с.8).

Відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавствата, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму), поставки та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої "слабкої сторони", як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У ч. 1 ст. 4 Закону № 2664-III визначено, що фінансовий лізинг являється фінансовою послугою.

Таким чином, характер відносин сторін договору фінансового лізингу, стороною в якій є фізична особа, а також те, що відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» лізингова компанія являється фінансовою установою, що надає фінансові послуги у вигляді фінансового лізингу дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із договорів фінансового лізингу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі надання фінансових послуг, в тому числі фінансового лізингу, також поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд приходить до висновку, що дана справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду (п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки на час укладання договору фінансового лізингу - 09.09.2011 року, ОСОБА_6 України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а отже справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-64цс15, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи третейським судом, але своїм рішенням третейський суд вирішив питання про її права та обов»язки як власника транспортного засобу, що відповідно до п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК України є підставою для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК, п.14 ст.6, п.1, п.5 ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду підлягає скасуванню в частині - визнання за ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз» право власності на транспортний засіб: марки BMW, модель 523і, тип - легковий седан-В, 2011 року випуску, номер кузову WBAFP31030С623730, номер двигуна НОМЕР_1, колір чорний та витребування його від ОСОБА_3, саме із зазначених вище підстав, а тому заява підлягає частковому задоволенню, оскільки рішення в частині стягнення коштів з ОСОБА_3 не зачіпає прав та обов»язків заявниці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 389-1 389-6 ЦПК України, Законом України «Про третейські суди» від 11.05.2004 року із наступними змінами та доповненнями, Законом України «Про захист прав споживачів» від 11.05.2004 року із наступними змінами та доповненнями, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_1, від імені і за дорученням якої діє ОСОБА_2 поновити строк звернення до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській органзації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №100093-4 від 09.09.2011 року.

ОСОБА_7 Олександрівни, від імені і за дорученням якої діє ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській органзації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №100093-4 від 09.09.2011 року задовольнити частково.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (місце третейського розгляду 14017, місто Чернігів, проспект Перемоги, 62) від 30.06.2016 року, прийнятого судом у одноособовому складі судді Бендик О.В., у справі № 9-5/3/16 третейського суду за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, витребування рухомого майна з незаконного володіння та стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в частині:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» право власності на транспортний засіб: марки BMW, модель 523і, тип - легковий седан-В, 2011 року випуску, номер кузову WBAFP31030С623730, номер двигуна НОМЕР_1, колір чорний;

- витребування від ОСОБА_3 транспортний засіб: марки BMW, модель 523і, тип - Легковий седан-В, 2011 року випуску, номер кузову WBAFP31030С623730, номер двигуна НОМЕР_1, колір чорний та передано його власнику ТОВ «УЛК «Ленд-Ліз»; частково з підстави визначеній в п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Л. Б. Філатова