Справа № 733/1376/17 Провадження № 22-ц/795/2185/2017 Суддя у I інстанції Овчарик В. М.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя ОСОБА_1
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

23 листопада 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Висоцької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 року за реєстровим номером 1809 за договором позики між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла», посвідченим приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області 02 березня 2015 року ОСОБА_5 , зареєстрованим у реєстрі за № 242, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» грошових коштів у сумі 126487,15 грн, з яких: 125991,44 грн - сума заборгованості за позикою та 495,71 грн - 3 проценти річних від простроченої суми позики. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Ічнянський завод сухого молока та масла» поставило питання про скасування судового рішення через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення по суті спору. Насамперед, було зазначено про те, що суд, в порушення ст. 212 ЦПК України, судом було порушено принципи всебічного, повного та об»ективного дослідження доказів, оскільки не було взято до уваги доводи відповідача та нотаріуса про те, що виконавчий напис було вчинено відповідно до вимог закону та на підставі документів про безспірність заборгованості боржника та право вимоги стягувача. За доводами скарги, окрім зазначеного, суд неправомірно залишив без задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі до постановлення рішення у справі господарського судочинства за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» про стягнення 179594,50 грн, і це порушення призвело до ухвалення судом першої інстанції передчасного та неправомірного рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Звернувшись з даним позовом до суду, ОСОБА_2 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 року за реєстровим номером 1809, вчинений на договорі позики, укладеному 02 березня 2015 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла», про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» грошових коштів у сумі 126487,15 грн, з яких: 125991,44 грн - сума заборгованості за позикою та 495,71 грн - 3 відсотки річних від простроченої суми позики, відшкодувати судові витрати.

Під час розгляду даної справи, судом першої інстанції було встановлено, що приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_5 02 березня 2015 року було посвідчено договір позики грошових коштів в сумі 125991 грн 44 коп., укладений в цей же день, між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла» та зареєстровано вказаний договір у реєстрі за № 242.

Положеннями пунктів 1, 3 вищенаведеного договору передбачено, що ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» зобовязалось передати ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 125991,44 грн, а боржник, зобов»язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошей на умовах, визначених цим договором, готівкою або безготівково в національній валюті України в строк не пізніше сімнадцятої години 30.09.2016 року (а.с. 6).

Водночас, пунктом 9 Договору позики передбачено, що цей договір вступає в силу і вважається укладеним з моменту передання грошей, що підтверджується відповідним видатковим касовим ордером, оформленим Публічним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла» або розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 про отримання вказаних в цьому договорі коштів.Зазначене положення договору в повній мірі відповідає змісту ст. 1046 ЦК України, якою передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

30 листопада 2016 року приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1809 на зазначеному договорі позики про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» грошових коштів у розмірі 126487,15 грн, з яких: 125991,44 грн сума заборгованості за позикою та 495,71 грн 3 проценти річних від простроченої суми позики (а.с. 7, 58), а державним виконавцем Ніжинського МВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області 13.12.2016 року було відкрито виконавче провадження за заявою стягувача (а.с. 8).

Відповідно до п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, законодавцем визначено умови вчинення виконавчого напису, згідно з якими:

3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а відтак при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у названому Переліку…Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Під час розгляду даної справи, судом першої інстанції було встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_5 від час прийняття рішення про наявність підстав для вчинення виконавчого напису не мала документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, оскільки ні видаткового касового ордера, оформленого Публічним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла», ні розписки, власноручно написаної ОСОБА_2 про отримання грошових коштів за договором позики, приватний нотаріус не мала та не перевірила наявність зазначених документів, які визначають договір укладеним.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року було визнано, що кошти за договором позики від 02 березня 2015 року ОСОБА_2 не отримував, у зв»язку з відсутністю доказів про це, через що договір визнано неукладеним. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, зазначені обставини не підлягають доказуванню у даній справі, оскільки вони встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, за участю особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на зазначені обставини, та положення ст. 1046 ЦК України про те, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незаконність вчинення виконавчого напису за неукладеним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції доводів відповідача та нотаріуса про законність вчинення нотаріального напису були перевірені апеляційним судом, однак не можуть бути врахованими, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно, з дотриманням положень ст. 212 ЦПК України, було досліджено наявні у справі докази та результат їх оцінки відображено у судовому рішенні, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Твердження апелянта про те, що суд неправомірно залишив без задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до постановлення судового рішення у справі господарського судочинства за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» про стягнення 179594,50 грн, і саме це призвело до ухвалення судом першої інстанції передчасного та неправомірного рішення, не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути взятими до уваги апеляційним судом.

З матеріалів справи встановлено, що на розгляді господарського суду перебувала справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» про стягнення 179594,50 грн, однак зазначений господарський спір між двома господарюючими суб»єктами не має жодного значення для розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла відхилити, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: