Справа № 694/1012/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.10.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дудніченко В.М.,

при секретарі Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що рішенням Звенигородського міськвиконкому від 14.01.1988 року йому було надано ордер на вселення до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. На той час він перебував у шлюбі із ОСОБА_4, та відповідно у даній квартирі прописані його колишня дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3 у 19999 році він розлучився, і його колишня дружина разом із дітьми переїхала жити спочатку в Тальнівський район, а потім в м.Москву Російської федерації. В січні 2017 року ОСОБА_4 померла, із дітьми він відносини не підтримує. На даний час у нього інша сімя, і постало питання про приватизацію житла та оформлення технічного паспорту на квартиру, будинкової книги, проте він не може це зробити через те, що там прописані відповідачі.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують повністю та просять його задовольнити, а також не заперечують проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином через оголошення у пресі та в силу ч. 9 ст. 74 ЦПК України були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Гайсинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ПО «Єкспорттрансгаз» №28 від 05.03.1988 року в звязку із закінченням будівництва газопроводу-відводка і ГРП в м.Звенигородці і двухквартирного будинку оператора, та відповідно до рішення Звенигородського райвиконкому №74 від 10.03.1988, було виділено службову квартиру №2 за адресою проспект Шевченка 150 - ОСОБА_1 (а.с.12)

Згідно рішення Звенигородського міськвиконкому №99 від 14.04.1988 року ОСОБА_1Д було надано ордер на вселення в квартиру №2 за адресою проспект Шевченка 150, разом із дружиною ОСОБА_4 (а.с.13)

Згідно довідки виданої виконкомом Звенигородської міської ради Черкаської області № 4422 від 18.08.2016 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. дійсно зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але за даною адресою не проживають. (а.с.11).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сімї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 150 Житлового кодексу України передбачено, що «громадяни», які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

З актів від 18.08.2016 року, 19.12.2016 року, 19.05.2017 року, складеного депутатом Звенигородської міської ради ОСОБА_5, в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7В, вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживають більше десяти років. За даною адресою проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та їхня дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6

Таким чином судом встановлено, що відповідачі, яка зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживають в квартирі без поважних причин більше десяти років і тому втратили право на користування цим житлом. Добровільно відповідачі з реєстраційного обліку не знімаються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Судові витрати покладено на позивача.

На підставі наведеного, ст. 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.М.Дудніченко