Провадження № 22-ц/773/790/17 Категорія: 24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Державне комунальне підприємство (далі - ДКП) «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: Київський майдан, 13/57 та є споживачами послуг по теплопостачанню, які надаються підприємством «Луцьктепло» у вказану квартиру. Однак, свого обовязку по оплаті послуг з теплопостачання відповідачі належним чином не виконували, у звязку з чим виникла заборгованість по оплаті за надані комунальні послуги, яка станом на 19 жовтня 2016 року становить 18 544 грн. 96 коп., з яких: 10559 грн. 57 коп. за опалення, 7985 грн. 39 коп. за гарячу воду. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги на всю суму боргу відповідно до положень статті 625 ЦК України нараховані інфляційні у розмірі 827 грн. 31 коп. та 3% річних в сумі 1126 грн. 75 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року позов у даній справі задоволено.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 18 544 грн., 96 коп., інфляційні нарахування в розмірі 827 грн. 31 коп., 3% річних в розмірі 1126 грн. 75 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» 1378 грн. судового збору, по 459 грн. 34 коп. з кожного.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Дослідивши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ДКП «Луцьктепло», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі, які є споживачами комунальних послуг, зобовязані своєчасно проводити оплату за надані комунальні послуги і відсутність укладеного між сторонами письмового договору про надання послуг по теплопостачанню не звільняють останніх від проведення оплати за ці послуги.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: Київський майдан, 13/57, м. Луцьк (а. с. 4).

Згідно розрахунку нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання по особовому рахунку за вказаною адресою, сума заборгованості відповідачів по оплаті за теплопостачання за період з березня 2009 року по травень 2013 року складає 18544, 96 грн., з яких 10559, 57 грн. - за опалення та 7985,39 грн. за гарячу воду (а. с. 2-3).

Судом також установлено, що між сторонами не укладався письмовий договір про надання комунальних послуг по теплопостачанню, проте такі послуги в квартиру відповідачів надавалися.

Статями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не звільняють споживача від оплати за надані житлово-комунальні послуги, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обовязки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Оскільки між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по теплопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач має зобовязання перед позивачем по оплаті комунальних послуг.

Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, обовязок споживача оплатити надані послуги встановлено статтею 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 статті 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із відповідними змінами) (надалі - Правила надання послуг), визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Із розрахунку, наданого позивачем - ДКП «Луцьктепло», убачається, що оплата за користування комунальними послугами по теплопостачанню, які надавалися позивачем, відповідачами взагалі не здійснювалася (а. с. 2-3).

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості по оплаті за надані послуги по теплопостачанню.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недостовірності розрахунку, як доказу, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог та заперечень, не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості з урахуванням положень статей 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У свою чергу, відповідач не надав суду будь яких доказів, які б спростували наданий позивачем розрахунок заборгованості по оплаті за комунальні послуги.

Також не впливає на правильність оскаржуваного рішення та обставина, що між сторонами не був укладений договір про надання комунальних послуг, оскільки відсутність зазначеного договору не звільняє споживачів комунальних послуг від оплати за надані послуги.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відповідачі ще у 2007 році відключили свою квартиру від мереж від централізованого опалення та постачання гарячої води, вони теж не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки відповідач ОСОБА_4 не подав ні до суду першої інстанції, ані в апеляційний суд належних та допустимих доказів щодо того, що таке відключення було проведено відповідно до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді