Справа № 152/769/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

11 жовтня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду подання начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

Начальник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 звернувся до Шаргородського районного суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа останньої.

В обґрунтування подання зазначив, що в Шаргородському районному відділі державної виконавчої служби на виконанні знаходиться виконавче провадження за №53558256 по виконанню виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області за №152/769/16-ц від 27.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13240,03 грн. та 1378 грн. судового збору.

10.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за її неподання та внесення завідомо неправдивих відомостей. Копію вказаної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

Проте, рішення суду ОСОБА_3 до цього часу не виконано.

Державним виконавцем вжито заходи щодо примусового виконання рішення, а саме: перевірено майновий стан боржника шляхом надіслання запитів для виявлення майна та доходів та виявлено, що майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Також ОСОБА_3 надала письмове пояснення, у якому зазначила, що не в змозі виконати рішення суду через скрутне матеріальне становище, відсутність коштів і місця роботи.

Крім того, під час примусового виконання рішення, на запит державного виконавця Державною прикордонною службою України надано інформацію про те, що ОСОБА_3 неодноразово перетинала державний кордон України.

Таким чином, рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

У звязку із наведеним начальник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 просить ухвалити рішення, яким тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання боржником зобовязань, покладених рішенням Шаргородського районного суду у справі №152/769/16-ц.

В судовому засіданні представник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 29.11.2016 року (а.с.57), подання підтримала, просить його задовольнити, оскільки державним виконавцем виконано всі необхідні дії та встановлено, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду, на виклики в ДВС не зявляється, майна та доходів, на які можна звернути стягнення, не має. Також, за даними Прикордонної Служби України, часто перетинає кордон України, як вона вважає, їздить на тимчасові заробітки.

Частиною 2 статті 377-1 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Вивчивши матеріали подання, вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.06.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 07.08.2009 року у розмірі 13240,03 грн. та 1378 грн. судового збору (а.с.29-30), про що 27.10.2016 року видано виконавчий лист (а.с.53).

Виконавче провадження по вказаному рішенню суду відкрито 10.03.2017 року (а.с.41).

Рішення Шаргородського районного суду від 07.06.2016 року боржником до цього часу не виконано, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, доданими до подання.

Державним виконавцем під час виконання означеного судового рішення вживалися заходи щодо його примусового виконання. Зокрема, надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с.41), надіслано вимогу виконавця від 02.06.2017 року щодо необхідності зявитися та зобовязано надати, в тому числі, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання та декларацію про доходи з одночасним попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності у разі невиконання законних вимог державного виконавця (а.с.46).

Як пояснила представник заявника ОСОБА_1, вимога виконавця від 02.06.2017 року не отримана боржником ОСОБА_3 і конверт з поштовою кореспонденцією повернуто до відділу ДВС відділенням Укрпошти через відсутність боржника за місцем проживання.

Таким чином, суд вважає, що боржник ОСОБА_3 не була повідомлена належним чином про виклик у відділ ДВС на 08.06.2017 року, відповідно до вимоги виконавця, через неотримання нею означеної вимоги, тобто з поважних причин, тому суд вважає безпідставним ствердження представника заявника про те, що ОСОБА_3 умисно не зявляється на виклики державного виконавця.

Також, судом встановлено, що в ході примусового виконання рішення Шаргородського районного суду державним виконавцем надіслано запити з метою перевірки майнового стану ОСОБА_3 (а.с.42-45).

Як вбачається із матеріалів, доданих начальником Шаргородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, перевірено майновий стан боржника щодо наявності у ОСОБА_3 транспортних засобів, житлового будинку та земельної ділянки за зареєстрованим місцем проживання (а.с.42-45).

З акту державного виконавця від 21.09.2017 року вбачається, що боржник ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у будинку, що їй не належить, ніде не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, майна, на яке б можна було звернути стягнення на момент складення акту не виявлено (а.с.47).

Крім того, із вказаного акту державного виконавця вбачається, що ОСОБА_3 була присутня за місцем проживання при його складанні, підписала означений акт, не висловлювала заперечень чи зауважень щодо інформації, вказаної у акті державного виконавця.

Проте, субєктом звернення не додано доказів на підтвердження того, що боржник не перебуває на обліку в центрі зайнятості у пошуках роботи та не отримує виплат по безробіттю, або на обліках як малозабезпечена сімя та не отримує інших виплат.

Також, відсутні докази про ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду про стягнення з неї коштів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки, як вбачається із матеріалів, доданих до подання, боржник виконав вимогу виконавця щодо необхідності зявитися та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа та декларацію про доходи, оскільки 22.09.2017 року ОСОБА_3 подала на імя начальника Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області заяву, з якої вбачається, що остання не в змозі виплатити заборгованість за рішенням суду, так як сама виховує троє неповнолітніх дітей, на даний час не працює, проте, зобовязується виконувати рішення суду при можливості (а.с.42), а також подала декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи (а.с.49-51).

Таким чином, звернувшись до суду з означеним поданням, субєкт звернення не надав доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду, а навпаки, заявою останньої від 22.09.2017 року спростовується цей факт, оскільки з заяви вбачається, що ОСОБА_3 зобовязується виконувати рішення суду, яке до теперішнього часу не виконала через відсутність грошових коштів, так як не працює, не має власного майна, житла, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Мін'юсту України від 2 квітня 2012 року №512/5 та зареєстрованої Мін'юстом України 2 квітня 2012 року за №489/20802, визначений порядок здійснення обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну при виконанні судових рішень.

Так, розділом ХІІІ вказаної Інструкції передбачено, що в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатися, зокрема, і обґрунтування факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. Крім того, до подання повинно бути долучено доказ повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Проте, вказані вимоги Інструкції державним виконавцем не виконано.

Із витягу, що наданий відповідно до п.23 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули держаний кордон України» начальником Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_4 від 04.10.2017 року, вбачається, що з 14.09.2017 року ОСОБА_3 державного кордону України не перетинала, тобто на даний час знаходиться в Україні (а.с.52).

Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, та доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду та виданого на його підставі виконавчого листа виконавцем суду не надано.

Отже, державний виконавець передчасно звернувся до суду з означеним поданням, не надавши доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що подання начальника Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 ґрунтується на припущеннях.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли, в тому числі, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Підставою для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України пунктом 19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань субєкт звернення із поданням не навів.

Частинами 2, 3 статті 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Таким чином, відповідно до положень ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта звернення у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню ним. Зокрема, доведенню підлягає факт ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязання.

Невиконання боржником зобовязання може бути зумовлене обєктивними причинами, зокрема, внаслідок відсутності майна, роботи, внаслідок важкої хвороби тощо, а також може мати й інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязання, тобто, коли має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Ці обставини не враховані субєктом подання при зверненні до суду із означеним поданням.

Отже, судом не встановлено підстав для задоволення подання і тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»,

ухвалив:

У задоволенні подання начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: