Ухвала

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 31 800 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 по даному кредитному договору 14 грудня 2007 року між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_6, ОСОБА_5 укладені договори поруки. Позичальник належним чином не виконала свої зобов'язання по кредитного договору, внаслідок чого станом на 10 травня 2015 року має прострочену заборгованість перед банком у розмірі 24 610,04 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 10 травня 2015 року складає 509 980,57 грн., заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 1 021,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 21 167,58 грн., а також заборгованість по пені в сумі 101,85 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2 110,58 грн.

Враховуючи викладене, публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») просило стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_6 та з ОСОБА_4 солідарно ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість станом на 10 травня 2015 року відповідно до укладеного кредитного договору від 14 грудня 2007 року в сумі 533 258,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 509 980,57 грн., заборгованість по відсотках - 21 167,58 грн., заборгованість по пені 2 110,58 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 14 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», і ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 31 800 доларів США на строк по 14 грудня 2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 14 грудня 2007 року були укладені договори поруки між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_5

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого продавець ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги та передав їх покупцю ПАТ «Дельта Банк»

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого продавець ПАТ «Дельта-Банк» продав (відступив) права вимоги та передав їх покупцю ПАТ «Альфа-Банк»

В п.2.3 Договору вказано, що права вимоги переходять від Продавця до Покупця та обов'язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги.

Судом також встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором від 14 грудня 2007 року, позичальником по якому є ОСОБА_4

25 травня 2015 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором від 14 грудня 2007 року, поручителями якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, з вимогою про дострокове повернення заборгованості по кредиту станом на 10 травня 2015 року в розмірі 25 733,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило 533 258,73 грн.

Згідно розрахунку банку, станом на 24 грудня 2015 року загальна заборгованість по кредиту становить 28 493,47 долари США (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 655 272,56 грн.), з яких: заборгованість за кредитом - 24 610,04 доларів США (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 565 964,20 грн.), заборгованість по відсотках 2 935,05 доларів США (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 67 498,19 грн.), заборгованість по пені становить 948,38 доларів США (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 21 810,17 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Задовольняючи первісний позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що позичальник порушив умови кредитного договору, забезпеченого договором поруки, а тому боржник і поручителі (кожен окремо) відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідачами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не спростовано належними та допустимими доказами наданого позивачем розрахунку, обґрунтованого контррозрахунку не наведено.

Разом з тим, судом першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно стягнуто в межах позовних вимог заборгованість станом на 10 травня 2015 року.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову частково. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

О.В.Кафідова