АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_1 про вселення в квартиру,визначення порядку користування жилим приміщенням,усунення перешкод у розпорядженні майном ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18 травня 2017 року даний позов задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволених вимог ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на незаконність судового рішення, порушення судом норм матеріального і процесуального права, помилковість висновків суду. Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги ту обставину, що відповідачами оскаржуються прилюдні торги у судовому порядку, а відтак відмова у зупиненні провадження в даній справі до вирішення іншої справи є неправомірною та порушує їх права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Руденко О.А. апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

Позивач ОСОБА_2просив апеляційну скаргу відхилити.

ОСОБА_3,ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові відправлення долучені до справи (а.с.17,18 т.2)

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності осіб,що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того,що позивач є співвласником квартири,інші співласники перешкоджають йому у користуванні нею і ці порушення права власності позивача мають бути усуненні шляхом його вселення.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом спірна квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3,ОСОБА_1,ОСОБА_6,ОСОБА_4, в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності від 11.03.1998 року ( а.с.28).

Позивач є власником 1/4 частини цієї квартири, яка раніше належала ОСОБА_6, згідно із свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 23.01.2015 року (а . с.31).

Отже, позивачеві належить на праві спільної часткової власності 1/4 частина цієї квартири з 2015 року.

Спірна квартира складається з трьох кімнат розміром: 17.4 кв.м, 11.4 кв.м, 12.8 кв. м, кухні- 8.0 кв.м, вбиральні -1.2 кв.м, санвузла 2.7 кв.м, коридору 11.3 кв.м ( а.с.29-30).

Згідно із ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним (ст. 321 ЦК України). Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Чинне законодавство не ставить реалізацію співвласником права на користування майном в залежність від того, чи має право власності на такий об'єкт лише одна особа, чи він перебуває у власності кількох осіб. В останньому випадку право спільної власності здійснюється за згодою всіх співвласників (ст. 358 ЦК України).

Небажання одного із співвласників надати у користування іншому співвласнику належне цим особам майно, є порушенням прав такого співвласника, що підлягають судовому захисту.

Жоден із співвласників не має переваг у користуванні майном і ненадання згоди у його використанні не може тягти за собою обмеження права іншого співвласника.

ОСОБА_7 зазначає, що позивач не довів тієї обставини, що йому чиняться перешкоди у користуванні квартирою. Разом із цим вона не заперечує, що позивач не має ключів від квартири і на пропозицію суду надати їх відмовилася. Крім того, заперечення проти даного позову, оспорювання набуття позивачем права власності на частку у спірній квартирі у судовому порядку свідчить саме про те, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою .

За таких обставин, встановивши порушення прав позивача, як власника 1/4 частини квартири, на користування спірною квартирою, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив заявлений ним позов про вселення.

Доводи апеляційної скарги про порушення їх прав як власників квартири є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність спору щодо прилюдних торгів та необхідність зупинення провадження у справі не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що відповідачами вже оскаржувалися дії державного виконавця щодо проведення публічних торгів й у задоволенні такого позову відмовлено рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29.01.2013 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.05.2013 року.

Клопотання про зупинення провадження у справі судом вирішено у відповідності до вимог процесуального закону.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовнихвимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа №759/2007/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8576/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Ю.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.