Справа №339/123/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до Міжрічанської сільської ради про встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, звернувшись до суду із вказаним позовом, просить встановити факт проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю понад п'ять років та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги мотивує тим, що її матір ОСОБА_5 з 1967 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 та проживала разом з ним в АДРЕСА_1. Після смерті матері- ІНФОРМАЦІЯ_2, вітчим ОСОБА_4 залишився проживати один , так як у нього більше нікого з рідних не було. Оскільки їй стало важко постійно навідуватися до нього, то порадившись, вирішили, що він переходить жити до неї та продасть належне йому домоволодіння. Впродовж п"яти років до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки . Після смерті ОСОБА_4 вона не може успадкувати належні йому земельні ділянки, якими користується по даний час, оскільки нотаріус пояснив, що їй неохідно встановити судом факт, що вона є спадкоємцем після його смерті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з наведених вище підстав та додатково пояснив, що з січня 2007 року і до смерті ОСОБА_4 проживав з позивачкою як одна сім"я в АДРЕСА_2 У них був спільний побут та спільний бюджет: ОСОБА_4 отримував пенсію та віддавав позивачу, віддав всі когшти за продаж власного будинку, а вона здійснювала всі необхідні для сім"ї покупки та витрати, зокрема і на ліки для нього ; разом вели господарство, косили, обробляли земельні ділянки, підтримували будинок та здійснювали його ремонт. Після продажу власного будинку ОСОБА_4 знявся з реєстрації по АДРЕСА_1 та зареєструвався по місцю проживання позивача, але до цього часу тривалий час уже проживав разом з позивачем.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.46), що не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без її участі.

В поданій заяві вказав на те, що заперечення проти позову відсутні.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що мати позивачки ОСОБА_5 до дня смерті проживала разом з ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та вели спільне господарство з 1967 року (а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.6) і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно : земельні ділянки (а.с. 9-11).

Спадшину ніхто не прийняв, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєструю (а.с.31) .

Позивач, маючи має намір прийняти спадщину після сперті смерті ОСОБА_4, звернулася до суду із вимогами про встановлення факту проживання з ним однією сім'єю понад п'ять років : з січня 2007 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки нотаріус відмовилася відкрити спадкову справу за її заявою через відсутність встановленого факту . (а.с.45).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, за змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного ,проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Зі змісту Закону вбачається, що місцем проживання особи вважається місце її державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Також п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи (акту від 08.06.2017 року, складеного комісією з депутатів Міжрічанської сільської ради та довідки Міжрічанської сільської ради на а.с.67-68) ОСОБА_4, який немав близьких родичів, похоронивши цивільну дружину ОСОБА_5, з січня 2007року проживав разом з її дочкою ОСОБА_6 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3, як одна сім"я: мали спільний побут, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, ліків, одягу, а також відпочинок, спілкування та вели спільне господарство : обробляли город, підтримували будинок у належному стані .

Факт спільного проживання та спільного побуту підтвердилися також показами свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_9 які стверджували, що позивачка, проживаючи разом з ОСОБА_4 з січня 2007року до дня його смерті, не називала його інакше, як тато, вони жили як одна сім"я: мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Продавши свій будинок у 2010році , ОСОБА_4 зареєструвався на проживання у будинок позивача.

З довідки Міжрічанської сільської ради теж вказано на те, що згідно записів погосподарської книги ОСОБА_4 був зареєстрований з 01.10.2010 року до дня смерті в АДРЕСА_2 власником якого є ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи всі зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з веденням спільного побуту впродовж п"яти років з січня 2007року по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачкою доведений, нею надані докази сімейно-побутових стосунків, ведення ними спільного господарства, єдиного бюджету, що характеризують усталені відносини, що притаманні сім"ї.

Даний факт має юридичне значення для позивача ОСОБА_6 , оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

При таких обставинах, беручи до уваги, що спадкоємці інших черг відсутні, то позивача слід визнати спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4

А тому після встановлення факту проживання однією сім'єю позивач у може звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги.

Відповідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344,1216,1217, ч.2 ст.1223,1264 ЦК України, керуючись ст.10 11,60,212,215 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім'єю понад п'ять років та визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Головенко