Справа № 296/4413/17
УХВАЛА

"06" червня 2017 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою та просить розірвати шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції 25.09.2004 року, сина ОСОБА_3 залишити на виховання матері та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

У п.п.15, 16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч.5 ст.216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що позов має дві вимоги немайнового характеру розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та одну вимогу майнового характеру визнання права власності.

Позивачем до позовної заяви додано дві квитанції про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. кожна, однак, позивачем при поданні позовної заяви не зазначено ціни позову щодо вимоги майнового характеру, виходячи з предмету позову, що позбавляє суд можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні даної позовної заяви.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення зазначених недоліків. Зазначений строк не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід зазначити ціну позову щодо вимоги майнового характеру та сплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності у спільній сумісній власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу. Однак, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення до суду.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів.

Суддя Ю. І. Драч