Справа № 222/1002/17
Провадження № 2/222/377/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та просила визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №4 по провулку Садовому в селі Кальчик Нікольського району Донецької області, свого племінника ОСОБА_2, оскільки останній з жовтня 2014 року у належному їй на праві приватної власності будинку фактично не проживає, з речами виїхав на постійне місце проживання до іншого домоволодіння. З 2014 року вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням зареєстрованого в будинку відповідача, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Добровільно знятися з реєстрації в її будинку відповідач відмовляється.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не зявився, будучи повідомленим по дату, час ті місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 25.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1640, належить домоволодіння №4 по провулку Садовому в селі Кальчик Нікольського району Донецької області.

Відповідно до копії погосподарської книги, довідки №1447 від 09.10.2017 року, виданої Кальчицькою сільською радою, ОСОБА_2 зареєстрований в на домоволодінні №4 по пров. Садовому в с. Кальчик Нікольського району Донецької області.

Відповідно до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже в аспекті ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Відповідно до актів від 22.08.2017 року та 06.10.2017 року складених депутатом Кальчицької сільської ради з участю мешканців села, ОСОБА_2 за адресою: с. Кальчик, пров. Садовий, буд. № 4, зареєстрований, але з 2014 року по теперішній час не мешкає.

Відповідач у судове засідання не зявилався, тим самим не побажавши реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування відсутності підстав для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки.

Отже, враховуючи, що відповідач, будучи членом сімї позивача, понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає що він втратив право користування жилим приміщенням домоволодіння №4 по провулку Садовому в селі Кальчик Нікольського району Донецької області.

При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 4 по провулку Садовому в селі Кальчик Нікольського району Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська