Справа № 570/5649/16-ц
Номер провадження 2/570/514/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Таргоній М.В.

з участю секретаря Беднарчук Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Рівненського району про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що вул. Вишнева, буд. 50, в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 27 листопада 2004 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що вказаний будинок належав матері позивача - ОСОБА_4, яка померла 18 лютого 2000 року. Згідно заповіту, посвідченого нотаріусом 29 червня 1998 року, ОСОБА_4 заповіла земельний та майновий паї в агрофірмі "Зоря" своїй дочці - ОСОБА_1 (позивачу), а зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що вул. Вишнева, буд. 52 (після зміни адреси - буд. 50), в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області - своєму сину ОСОБА_5

ОСОБА_1 оформила право на спадщину за заповітом на зазначені паї.

ОСОБА_5 не прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на вказаний будинок. 31 серпня 2009 року ОСОБА_5 помер.

На час смерті ОСОБА_4 разом із нею у зазначеному будинку в с. Олишва проживав її чоловік (батько позивача) - ОСОБА_3, який продовжував там проживати після смерті ОСОБА_4 та фактично прийняв спадщину. Згідно заповіту, посвідченого нотаріусом 14 березня 2000 року, ОСОБА_3 заповів все своє майно, в т.ч. належну йому на праві спільної власності подружжя частину зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Вишнева, буд. 52, в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області та земельні ділянки для обслуговування вказаного будинку - своїй дочці ОСОБА_1

27 листопада 2004 року ОСОБА_3 помер.

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

Постановою нотаруса від 09 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за вказаною адресою в с. Олишва та земельні ділянки для обслуговування вказаного будинку - у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Покликаючись на положення ч. 2 ст. 1268, ст. 392 ЦК України та вказуючи про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач просила визнати за нею право власнсоті на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_6 пред'явлені вимоги підтримали з підстав та обгрунтувань, наведених у позовній заяві. Позивач пояснила також, що в період з 2000 по 2007 р.р. проживала в зазначеному будинку в с. Олишва разом з батьками, а після їх смерті користувалась будинком. Вважає, що прийняла спадщину після смерті її батька - ОСОБА_3 Просили задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та згідно Закону.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши обставини, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку про відмову в позові, з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що згідно архівної довідки, виданої ОСОБА_2 сільською радою за № 3749 від 01.09.2015 р., будинок по вул. Вишнева, буд. 52, в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області рахується за померлою ОСОБА_4 - запис в погосподарській книзі 1/1 с. Олишва, особовий рахунок № 651 (а.с. 21).

Рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 18.03.2004 року № 118 "Про впорядкування адресного господарства" змінено номер зазначеного будинку в с. Олишва по вул. Вишневій із № 52 на № 50 (а.с. 22). Відповідно даних технічного паспорту (а.с. 25-27), інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку та господарських будівель становить 191 тис. 398 грн., рік побудови - 1976 р.

29 червня 1998 року нотаріально посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_4 заповіла земельний та майновий паї в агрофірмі "Зоря" своїй дочці - ОСОБА_1, а зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що вул. Вишнева, буд. 52 в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області - своєму сину ОСОБА_5 (а.с. 51).

18 лютого 2000 року ОСОБА_4 померла (а.с. 10).

24 вересня 2005 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_4 - зазначені земельний та майновий паї в агрофірмі "Зоря" (а.с. 13).

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с. 48-56) - відсутні відомості про прийняття ОСОБА_5 спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 на вказаний будинок та видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину.

31 серпня 2009 року ОСОБА_5 помер (а.с. 18).

На час смерті ОСОБА_4 разом з нею у вказаному будинку в с. Олишва був зареєстрований та постійно проживав її чоловік - ОСОБА_3 (а.с. 23).

Згідно заповіту, посвідченого нотаріусом 14 березня 2000 року, ОСОБА_3 заповів все своє майно, в т.ч. (за змістом заповіту) належну йому на праві спільної власності подружжя частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Вишнева, буд. 52 в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області та земельні ділянки для обслуговування вказаного будинку - своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 15).

27 листопада 2004 року ОСОБА_3 помер (а.с. 14).

На час смерті ОСОБА_3 разом із ним у зазначеному будинку в с. Олишва була зареєстрована його внучка ОСОБА_7 - дочка позивача (а.с. 24).

Із постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 09.06.2016 року (а.с. 28) встановлено, що 08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 Вказаною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтвапро право на спадщину на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що вул. Вишнева, буд. 50 в с. Олишва, Рівненського району, Рівненської області та земельні ділянки) у зв'язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, а також відсутності документів, що підтверджують право власності на вказаний будинок.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року (а.с. 30-31) відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 27 листопада 2004 року, оскільки не підтверджено поважності причин пропуску такого строку позивачем.

Згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом враховується, що при визначенні спадкоємцеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Прийняття позивачем спадщини внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступ в подальшому в управління спадковим майном (в період 2000-2007 років), про що позивач зазначила в поясненнях - не вказано в позовній заяві в обгрунтування пред'явлених вимог та підставою позову.

Крім того, вказані обставини не підтверджено належними та допустими доказами.

Показання свідка ОСОБА_7 - дочки позивача про проживання ОСОБА_1 у зазначеному будинку в с. Олишва спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть бути розцінені достатнім підтвердженням зазначеної обставини. Інші докази в підтвердження вказаної обставини суду не надано. З 16 грудня 1981 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, обставини фактичного прийняття спадщини не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тому доводи позивача та її представника про прийняття позивачем спадщини суд вважає помилковими, та реалізацією права давати пояснення, з огляду на позицію, обрану по даній цивільній справі.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом (лист ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13).

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності підстав набуття нею в порядку спадкування права власності на зазначений об'єкт нерухомості, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10-11, 59-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 548-550 ЦК України (1963 р), ст.ст. 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України (2003 р.), суд -

в и р і ш и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Рівненського району про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний Рівненської області суд шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Таргоній М.В.