АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 661/2774/16-ц Головуючий в І інстанції Чирський Г.М.
Провадження №22-ц/791/1304/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Полікарпової О.М.
СекретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Новини ділові», ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новини ділові», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року газетою «Новини ділові» в НОМЕР_1 за 2016 рік на третій сторінці опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор статті ОСОБА_8. У вказаній статті зазначено підзаголовок «ІНФОРМАЦІЯ_3» та поширено відомості «что ОСОБА_7 вымогал у него взятку 5000 долларов. И получил ее. Работа закипела, но спустя месяц - снова застопорилась. Сколько именно получил ОСОБА_9 во второй раз - не знаю, но успокоился еще на месяц». Поширені відомості є такими, що порочать честь, гідність і ділову репутацію позивача, оскільки безпідставно обвинувачують у вчиненні кримінальних діянь, передбачених ст.ст.. 364, 368 КК України, що може підтверджуватись тільки вироком суду. Іншими висловлюваннями, такими як: «сумел заразить этой неприязнью свого шефа», «Жадного господина», «я его просто пожалел», «телефонном разговоре пояснил ОСОБА_10, что в следующий раз жадность приведет его за решетку. Он понял и АТБ больше не тревожил, но обиду, видно, все же затаил» відповідачами дано негативну оцінку особистим якостям та поведінці позивача в образливій та принизливій формі.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію начальника управління містобудування та архітектури, головного архітектора Новокаховської міської ради Херсонської області ОСОБА_7 відомості, опубліковані у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» та поширені відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_2 року газетою «Новини ділові» НОМЕР_1 за 2016 рік, а саме: «что ОСОБА_7 вимогал у него взятку - 5000 долларов. И получил ее. Работа закипела, но спустя месяц снова застопорилась. Сколько именно получил ОСОБА_9 во второй раз не знаю, но успокоился еще на месяц». Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини ділові», ОСОБА_5, ОСОБА_6 спростувати недостовірні відомості, поширені ними у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» у газеті «Новини ділові» від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. НОМЕР_1 за 2016 рік, а саме: «что ОСОБА_9 вимогал у него взятку 5000 долларов. И получил ее. Работа закипела, но спустя месяц снова застопорилась. Сколько именно получил ОСОБА_9 во второй раз не знаю, но успокоился еще на месяц» у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації повідомлення про недостовірність поширеної інформації на тому ж місці шпальти і тим самим шрифтом, де містилося повідомлення, яке спростовується - у газеті «Новини ділові» Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини ділові» не пізніше одного місяця з дня набрання судового рішення законної сили. В решті вимог позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Новини ділові», ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із того, що поширена відносно позивача інформація викладена у формі фактичних тверджень та є неправдивою і такою, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію. Належних та допустимих доказів на підтвердження правдивості зазначеної інформації відповідачами не було надано та судом не встановлено.

Зазначені висновки суду відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом першої інстанції встановлено, що у оскаржуваній статті дійсно була викладена інформація, яка стосується позивача, а також зазначена інформація поширена в газеті, тобто доведена до відома багатьох осіб.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 297, 299 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики.

Відповідно до вимог частин третьої і четвертої статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Таким чином, діючим цивільним законодавством закріплена презумпція добропорядності особи, а тому згідно з положеннями статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена про позивача інформація є достовірною, покладається на відповідачів.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до змісту ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Враховуючи вищезазначені положення норм матеріального права суд вірно виходив із того, що інформація, викладена в статті, подана в формі фактичних тверджень (даних) щодо вимагання та отримання хабара та не може кваліфікуватись як оціночні судження чи припущення, з огляду на використання наступних мовних оборотів, застосованих у статті: «ОСОБА_7 вимогал у него взятку - 5000 долларов. И получил ее. Работа закипела, но спустя месяц - снова застопорилась. Сколько именно получил ОСОБА_9 во второй раз - не знаю, но успокоился еще на месяц».

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у зазначеному вислові при характеристиці подій автор не використовує гіперболи, алегорії або сатиру, які зазвичай застосовуються при наданні критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи. Натомість, речення містять дієслова та стверджувальні вислови, які вказують на вчинення позивачем протиправних дій, пов'язаних із зловживанням службовим становищем та вимаганням і отриманням хабара та дискредитують його в очах оточуючих. Хоча ці обвинувачення не мають під собою жодного підґрунтя та не підтверджені будь-якими належними і допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що вищезазначені фрагменти статті є негативною інформацією, яка подана у формі фактичних тверджень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян лише в тому випадку, коли вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Враховуючи вищезазначене положення матеріального закону, судом вірно зазначено, що автор у статті не посилається на жодну оприлюднену публікацію в якості джерела отримання ним певної інформації, а всі висновки робить від власного імені та посилаючись як на джерело отримання інформації на « керівника робіт, присланого АТБ з Дніпропетровська», якого згідно пояснень самих же відповідачів, встановити та викликати до суду для дачі пояснень не виявилось можливим. В ході розгляду справи також не підтверджені жодним чином посилання відповідачів на наявність оперативно-розшукових матеріалів стосовно фактів хабарництва ОСОБА_7

Відповідно до статті 32 Конституції України судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Частиною 1 статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення про визнання інформації недостовірною та її спростування ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Посилання на те, що у статті відомості викладені у вигляді припущень, судовою колегією не можуть бути взяті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що факти викладені не під умовою або з припущенням, а у вигляді їх ствердження.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції відмовив у виклику та допиті свідків, на висновки суду не впливають, оскільки місце перебування особи, яка ніби була джерелом інформації та могла б дати пояснення з приводу обставин, зазначених у статті - не виявилось можливим, а інші особи заявлялись для допиту в якості свідка з метою загальної характеристики ОСОБА_7, що саме по собі не могло ні підтвердити, ні спростувати конкретні факти вимагання та отримання хабара, які були предметом розгляду та визнані судом недостовірними і такими, що порочать честь і гідність позивача.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни з урахуванням предмету спора та доводів апеляційної скарги, - немає. Згідно вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Новини ділові», ОСОБА_5, ОСОБА_6, - відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова