Справа № 515/1233/17
Провадження № 2-о/515/1811/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката ОСОБА_2

заінтересованих осіб: представника Борисівської сільської

ради Татарбунарського району

Одеської області ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з викликом заінтересованих осіб: Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини.

01 грудня 2011 року помер дідусь заявника - ОСОБА_6 в с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області, з яким останній проживав однією сімєю на час відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 залишився житловий будинок №47, розташований по вул. Лиманська в с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області.

Вказаний житловий будинок заявник має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_7, останньому було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_6, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Разом з тим, на думку заявника, з урахуванням положень ч.3 ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину у звязку з тим, що на час відкриття спадщини, спадкодавець проживав разом з ним в будинку, де мешкає заявник та вели спільне господарство, оскільки дідусь був похилого віку і потребував стороннього догляду.

Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с. 36).

Представник Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.18) вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви.

Заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а.с.34,35), заяви про причину неявки не надавали, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення заявника та зацікавлених осіб про дату, час та місце розгляду справи, надходження від представника заявника та представника Борисівської сільської ради Татарбунарського району заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 01.12.2011 року, через відмову нотаріуса у прийомі заяви та відкритті спадкової справи, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказане підтверджується:

- копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №281937 від 02.12.2011 року (а.с.5), згідно якого ОСОБА_6 помер 01.12.2011 року в селі Борисівка Татарбунарського району Одеської області;

- копією заповіту від 14.11.2011 року (а.с.6) підтверджується, що заявник є спадкоємцем по заповіту на частину майна спадкодавця ОСОБА_6, а саме на житловий будинок №47, розташований по вулиці Лиманська в с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області;

- довідкою №438 Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 08.08.2017 року (а.с.8) з якої слідує, що згідно погосподарської книги №1 з 2011 по 2015 рік, особового рахунку №21 житловий будинок, розташований за адресою: с. Борисівка, вул. Лиманська, 47 належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- листом нотаріуса (а.с.9), із якого слідує, що нотаріальною конторою відмовлено заявнику у прийомі заяви та відкритті спадкової справи, у звязку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно довідки №437 Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 08.08.2017 року (а.с.7), спадкодавець ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав з 2007 року до дня своєї смерті 01.12.2011 року за адресою: с. Борисівка, вул. М.Нікульчи, 37 разом з донькою ОСОБА_8, та внуками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, але за місцем реєстрації не проживав.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №48997882 від 06.09.2017 року (а.с.27), наданої на запит суду, вбачається, що 24.04.2012 року приватним нотаріусом Татарбунарської районної нотаріальної контори ОСОБА_7 заведено спадкову справу №45/2012 (номер у спадковому реєстрі 52719890) до майна ОСОБА_6, померлого 01.12.2011 року, за заявами заінтересованих осіб ОСОБА_5, ОСОБА_9 №104 від 24.04.2012 року та за №106 від 27.04.2012 року (а.с.22,23), які також є спадкоємцями за заповітом на частину спадкового майна; останнім видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2013 року за №№ у реєстрі 601 та 603. Згідно вищезазначених копій свідоцтв (а.с.25-26) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали у спадщину в рівних частинах спадкову земельну ділянку площею 6.26 га, розташовану на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №022275 від 16.07.2004 року.

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявника встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень заінтересованих осіб: Борисівської сільської ради (а.с. 18) та спадкоємців за заповітом ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які належно повідомлені про дату та час слухання справи, в судове засідання не зявились (а.с.34,35), заперечень суду не надали, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 однією сімєю з спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини - 01.12.2011 року, за місцем свого мешкання ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.7). Враховуючи, що прийняти спадщину за заповітом в установленому законом порядку він позбавлений можливості через відмову нотаріуса (а.с.9), якому необхідно надати докази постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявника ОСОБА_1, як спадкоємця по заповіту, із спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, а саме 01 грудня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 1264,1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, з викликом заінтересованих осіб Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 /паспорт серії КМ № 191723 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 17.12.2003 року, ідентифікаційний номер /, як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме 01 грудня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк