АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/5415/2017 Головуючий у 1 інстанції - Яровенко Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Чередніченко Максима Миколайовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи - приватний нотаріус КМНО Семенова Ганна Володимирівна, Київський відділ державної виконавчої служби м. Полтави головного територіального управління юстиції в Полтавській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи - приватний нотаріус КМНО Семенова Ганна Володимирівна, Київський відділ державної виконавчої служби м. Полтави головного територіального управління юстиції в Полтавській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи тим, що 10.09.2012 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №5001-506, за яким відповідач надав ОСОБА_4 кредитні кошти в розмірі 123 758 грн 25 коп., що в еквіваленті становить 4 627,80 доларів США під 9,90% за користування кредитними коштами на придбання автомобіля VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий.

13.09.2013 року між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу, згідно якого заставодавець ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання зобов'язань заставив майно, а саме автомобіль марки VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова,рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, заставоутримувач - ТОВ «Порше Мобіліті».

16.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис №1018 про стягнення із заставодавця ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави, яким є автомобіль VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий, для задоволення вимог кредитора за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави.Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період 10.09.2013 року по 16.03.2016 року, сума поточної заборгованості станом на 16.03.2016 року становить 275 961 грн. 56 коп., яка складається з: несплачених чергових платежів - 58 107 грн. 57 коп.; штрафних санкції за вимоги щодо сплати - 1 762 грн. 16 коп.; суми кредиту до повернення - 191 340 грн.; штрафу в розмірі 20% від суми кредиту - 24 751 грн. 65 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи - приватний нотаріус КМНО Семенова Ганна Володимирівна, Київський відділ державної виконавчої служби м. Полтави головного територіального управління юстиції в Полтавській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною, 16.05.2016 року та зареєстрований в реєстрі за № 1018 про стягнення предмета застави - автомобіль марки VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_4 551 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Чередніченко Максим Миколайович подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не враховані норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», де зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначає, що вимога щодо дострокового повернення кредиту лишилась проігнорована позивачем, тому ТОВ «Порше Мобіліті» вимушене було звернутись до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.09.2013 року між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу, згідно якого Заставодавець ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання зобов'язань заставив майно, а саме автомобіль марки VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова,рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, заставодавець - ТОВ «Порше Мобіліті»

16.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис №1018 про стягнення із заставодавця ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави, яким є автомобіль VOLKSVAGEN, модель - POLO, тип транспортного засобу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2013, колір - сірий, для задоволення вимог кредитора за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави. Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період 10.09.2013 року по 16.03.2016 року, сума поточної заборгованості станом на 16.03.2016 року становить 275 961 грн. 56 коп., яка складається з: несплачених чергових платежів - 58107 грн. 57 коп.; штрафних санкції за вимоги щодо сплати - 1762 грн. 16 коп.; суми кредиту до повернення - 191 340 грн.; штрафу в розмірі 20% від суми кредиту - 24751 грн. 65 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що нотаріус, який вчиняв виконавчий напис, не перевірив безспірність суми боргу позивача перед відповідачем, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату витрат за утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що строк давності вчинення виконавчого напису за своєю правовою природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 11 ПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було встановлено і перевірено безспірність вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до боржника за кредитним договором, чим порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», а також Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами і не спростовані відповідачем.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 324 від 30.06.2016 року ОСОБА_4 проходив військову службу в Управлінні СБ України у Полтавській області та в період з 11.02.2016 року по 02.05.2016 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.22).

Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, який до цього часу не скасований.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що штрафні санкції та пеня позивачеві за певний період не повинна була нараховуватися.

Зазначені вище обставини свідчать про відсутність безспірності вимог відповідача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, оскільки зазначений у виконавчому написі розмір заборгованості перед кредитором більший ніж вказаний в вимозі, то даний факт також не свідчить про безспірність заборгованості ОСОБА_4 перед відповідачем.

Судом також встановлено, що на а.с.21 міститься копія оспорюваного виконавчого напису, відповідно до якої сума до стягнення зазначена 275 961 грн. 56 коп.

Даний виконавчий напис надрукований на спеціальному бланку за номером НВТ 436534.

На запит суду від приватного нотаріуса КМНО Семенової Г.В. надійшла копія виконавчого напису та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Так, на а.с.112 міститься копія виконавчого напису, в якому зазначена сума до стягнення 249 447 грн. 75 коп. та зазначений номер використаного спеціального бланку НВТ 436534, тобто на одному і тому ж бланку суми до стягнення зазначені різні.

Посилання апелянта на ту обставину, що позивач , отримавши вимогу, не надав нотаріусу своїх заперечень в частині щодо спірності суми боргу, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки позивач в судовому засіданні зазначив, що він вимогу банку відповідача не отримував, оскільки в той період перебував в зоні АТО.

Щодо посилання апелянта на безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, то зазначені обставини спростовуються вищевикладеними обставинами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Чередніченко Максима Миколайовича відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 23 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді :