Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
____________________________________________________________________________________________________________________________Єдиний унікальний номер 321/657/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Номер провадження 22-ц/778/836/17 Суддя-доповідач Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Полякова О.З.
Крилової О.В.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Михайлівська державна адміністрація Запорізької області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7, треті особи: Михайлівська державна адміністрація Запорізької області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що 27 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено шлюб. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року шлюб між ними було розірвано Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_7, матір малолітнього сина ОСОБА_8 всіляко перешкоджає позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - бабусі сина, бачитися із дитиною і обмежила їхнє спілкування та участь у вихованні дитини.

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району від 18 листопада 2015 року № 406 року, визначено час та місце побачень батька ОСОБА_5 з малолітнім сином ОСОБА_8 за місцем реєстрації батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3. Однак на теперішній час ОСОБА_5 фактично проживає у м. Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 та працює у Запорізькому моторвагонному ДЕПО. У зв'язку з чим, у нього з ОСОБА_7 виникають суперечності щодо побачень та участі у вихованні дитини. Позивач ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_7 мешкають фактично у м. Запоріжжі.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд, усунути перешкоди щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Ухвалюючи рішення про відмову в усуненні перешкод у вихованні та спілкуванні з сином суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів того, що відповідачка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно статті 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Звернення позивача з вказаним позовом до суду та встановленні обставини у справі, свідчать про наявність спору між сторонами стосовно виховання їхньої спільної дитини та участі позивача у вихованні дитини, які вирішуються судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до вимог ч. 4 - 5 ст. 19 Сімейного Кодексу При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району від 18 квітня 2017 року №0527/05-05/04, наданий колегії суддів (а.с. 121), відповідно якого був рекомендований порядок участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: кожного вівторка та четверга з 16:00 години до 19:00 години в місцях громадського відпочинку, в дитячих культурно-розважальних закладах; а також першу та третю суботу кожного місяця з 11:00 години до 17:00 години за місцем фактичного проживання батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 або в місцях громадського відпочинку, в дитячих культурно-розважальних закладах; другу, четверту суботу 11:00 години до 17:00 години за місцем реєстрації батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина досягла віку лише 5-ти років, постійно проживає з матір'ю, звикла до неї, побачення дитини з іншими особами в тому числі і з батьком у відсутність матері може спричинити негативний вплив на психічний розвиток малолітньої дитини у цьому віці.

За таких обставин, судова колегія вважає, що в інтересах дитини, враховуючи вік дитини необхідно обумовити побачення позивача з малолітньою дитиною в присутності матері (відповідачки), у випадку такої можливості у неї.

Таким чином, на підставі викладеного, судова колегія, частково погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню шляхом встановлення наступного способу участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні сина, а саме: шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожного вівторка та четверга з 16:00 години до 19:00 години а також другу та четверту суботу кожного місяця з 11:00 години до 17:00 години з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати освіту, на території, за домовленістю сторін, будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місцях масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, місцях громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території м. Запоріжжя, а також в інший час в зазначених місцях - за наявності домовленості сторін, всі побачення у присутності матері - ОСОБА_7.

При цьому, колегія зазначає, що якщо мати не має можливості, або не заперечує такі побачення можуть відбуватись у зазначений час за її відсутності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши спосіб участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні сина шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожного вівторка та четверга з 16:00 години до 19:00 години а також першу та третю суботу кожного місяця з 11:00 години до 17:00 години з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати освіту, на території, за домовленістю сторін, будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місцях масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, місцях громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території м. Запоріжжя, а також в інший час в зазначених місцях - за наявності домовленості сторін, всі побачення у присутності матері - ОСОБА_7,

В решті позову ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: