Номер провадження № 2/201/2710/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) звернулася до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2Я.) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В поданому позові ОСОБА_1 просить стягнути на її корить із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з травня 2017 року.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 посилається на те, що з 1998 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2003 року шлюб між ними розірвано. З грудня 2016 року відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Донька, яка навчається у Дніпропетровську педагогічному коледжі, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, а тому потребує додаткової матеріальної допомоги від батька.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, Просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, а також надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та довідку про доходи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21лютого 1998 року. Від цього шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно довідки про склад сімї ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: м. Дніпро, вул. Євпаторійська, буд. 29.

З довідки Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_6 № 240 від 28 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 з 01 вересня 2014 року навчається на бюджетній основі та є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу.

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді монтажника звязку ТОВ «Укрчерметавтоматика» та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки з ОСОБА_2, ураховуючи означені правові норми, а також те, що ОСОБА_3 будучи повнолітньою особою продовжує навчання, у звязку із чим не має можливості самостійно заробляти грошові кошти на своє утримання, а також те, що позивач працює та має утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку про можливість щомісячного стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу, до закінчення позивачем навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 03 серпня 2017 року.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час з травня 2017 року, суд виходить з того, що за положеннями ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим, оскільки всупереч положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не навела жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому ці вимоги мають бути залишені без задоволення у звязку з їх недоведеністю.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ч. 2 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180-182, 183, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 60, 130, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу, починаючи стягнення з 03 серпня 2017 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Ходаківський