Єдиний унікальний номер 229/4459/16-ц Номер провадження 2/229/211/2017 Категорія 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря судового засідання Костенко В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

в с т а н о в и в :

22.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В даної квартирі крім неї також зареєстровано її доньку ОСОБА_3, разом з неповнолітніми онуками ОСОБА_4, ОСОБА_5С . З квітня 2014 року відповідач ОСОБА_3 з дітьми у квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В квартирі не має її речей, а також речей її дітей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю, визнавши ОСОБА_3, а також її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, такими, що втратили право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_2.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 з'явилася, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася , про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відстуності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради у судове засідання з'явилася, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, оскільки в разі визнання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користуванняквартирою за адресою: м. Дружківка, вул. Індустріальна, 5/4, їх права не будуть порушені, оскільки малолітні діти мають право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Суд, заслухавши позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних піідстав.

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10 квітня 1998 року, який зареєстровано у Дружківському міському бюро технічної інвентарізації 11 травня 1998 року (а.с.6).

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки).

З матеріалів справи встановлено, що відповідача ОСОБА_3 зареєстровано у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією домової книги (а.с.9).

Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Як вибачається із позовної заяви відповідач ОСОБА_3, разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 не мешкають у спірній квартирі з квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом 22.12.2016 року ОСОБА_1 просила визнати відповідача ОСОБА_3, а також її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 разом з дітьми не проживає у спірній квартирі з квітня 2014 року, тобто понад три роки.

Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача ОСОБА_1 виник-ло з моменту державної реєстрації , а саме з 10 квітня 1998 року.

Тобто на час звернення власника квартири до суду (22.12.2016 року ) з позовом про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими , що втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло понад дев'ятнадцять років. З зазначеного в позові моменту ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відсутні в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що на час звернення позивача до суду втратили право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України.

Оскільки відповідач зі своїми дітьми не мешкає у квартирі АДРЕСА_4, не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаної квартири позов підлягає задоволенню.

Враховуючи порушення відповідачем права власності позивача, суд вважає, за можливе скасувати реєстрацію відповідача у спірної квартирі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150,156 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_5.

Скасувати реєстрацію ОСОБА_3, яка народилася 10.04.1981 року у м. Джалал-Абад Огиської області, Киргистан, ОСОБА_4, який народився 04.11.2007 року у м. Дружківка Донецької області, ОСОБА_5, який народився 25.10.2011 року у м. Дружківка Донецької області, за адресою: АДРЕСА_6.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар