Справа № 355/411/17 Головуючий у І інстанції Лисюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/3019/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 20.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Сушко Л.П., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Заявлений позов мотивувала тим, що перебувала в шлюбі із відповідачем із 1998 року по 2009 рік, під час шлюбу народжені діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідача згідно рішення суду проводилось стягнення аліментів на утримання їх спільної дочки до виповнення 18 років, але станом на сьогодні стягнення припинилось, і з відповідача проводиться стягнення на одну дочку ОСОБА_6 в розмірі 16,5 % з доходу в місяць. Руслана в даний час навчається на стаціонарній (денній) формі навчання в учбовому закладі Київський кооперативний інститут бізнесу і права на 1 курсі на платній основі, оплата в рік за навчання 5940 грн., за гуртожиток 5130 грн., разом 11070 грн. Її особистий середньомісячний прибуток становить 1400 грн. на неї особисто та двох дітей, вказаних коштів їй на належне утримання дітей не вистачає, відповідач має достатньо коштів для забезпечення себе і дитини. Просила стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подачі даної заяви до суду і до досягнення 23 років, в розмірі ? частини з його заробітку в місяць.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 рокупозов ОСОБА_3 частково задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дитиною навчання в Економіко-правовому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, а саме до 30 червня 2018 року, починаючи з 03 квітня 2017 року, покладено на відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 рокута направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що на утримання дочки ОСОБА_6 він сплачує 25 % від свого доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину, також з 2009 року він має іншу сімю та виховує і утримує малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, займається доглядом та утриманням своєї матері-пенсіонерки ОСОБА_8, яка є непрацездатною пенсіонеркою з мінімальною пенсією. Також суд вказує на факти, що до суду він не зявився, однак він двічі прибував за викликом суду, при цьому судді не було на робочому місці, а тому секретар сказала, щоб він більше не приїздив, та надала йому підписати заяву про розгляд справи у його відсутності, згоди на задоволення позову він не давав. Крім того, судом з нього стягнуто аліменти на користь невідомої особи ОСОБА_9 (а не ОСОБА_3) Федорівни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 20 жовтня 1998 року по 30 листопада 2009 року перебували у шлюбі.

Сторони мають спільних дітей дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Київського кооперативного інституту бізнесу і права від 16 березня 2017 року № 153, ОСОБА_4 навчається з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року на денній формі навчання за спеціальністю 5.03050901 «Бухгалтерський облік» в Економіко-правовому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права на платній основі, стипендії не отримує.

Згідно довідки Іванківського районного центру зайнятості від 29 березня 2017 року № 769, ОСОБА_3 перебувала на обліку в центрі зайнятості з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року без призначення виплати допомоги по безробіттю.

10 квітня 2017 року КП «Баришівкатепломережа» видано довідку № 124, згідно якої ОСОБА_2 працює водієм в КП «Баришівкатепломережа» і отримав заробітну плату за попередні шість місяців в загальному розмірі 24599,65 грн., утримано податків 4948,50 грн., утримано аліментів 6318,46 грн., сума до видачі 13292,69 грн.

ОСОБА_2 також є батьком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (стаття 198).

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом із тим, стягуючи із відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі ? частини заробітку (доходу), суд першої інстанції не врахував наведені вимоги закону.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог, зокрема, що сторони є батьками ОСОБА_4, яка проживає із матірю та знаходиться на її утриманні, при цьому продовжує навчання і в звязку із цим потребує матеріальної допомоги.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_4 є студентом денної форми навчання на платній основі, її вік перевищує 18, але є меншим 23 років, стипендії не отримує, в звязку із чим потребує матеріальної допомоги, її матір позивач у справі перебувала на обліку в центрі зайнятості без отримання допомоги по безробіттю, а відповідач має постійний заробіток, є особою працездатного віку, медичних довідок про проблеми зі здоровям не надав, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення аліментів.

Разом із тим, колегія суддів не вважає рішення суду законним і справедливим в частині розміру стягнутих аліментів, оскільки судом першої інстанції не враховано і не надано оцінки тим обставинам, що на утриманні ОСОБА_2 також перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, що беззаперечно впливає на можливість надання утримання батьком дитини, яка продовжує навчання.

З врахуванням зазначених обставин стягнуті судом першої інстанції аліменти на утримання повнолітньої дитини підлягають до зменшення.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини на користь невідомої особи, відхиляються колегією суддів.

Як вбачається із матеріалів справи, із позовом звернулась ОСОБА_3, а судом першої інстанції була допущена явна описка, що виправляється судом апеляційної інстанції при зміні рішення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його зміни, а саме зменшення розміру аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу).

В іншій частині рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року є законним, справедливим і не підлягає скасуванню із підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 рокузмінити в частині розміру стягнутих аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу).

В іншій частині рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Сушко Л.П.

ОСОБА_12