Справа № 185/9317/16-ц
Провадження № 2/185/663/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 листопада 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Гаврилова В.А.

при секретарі Чичман І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі продажу недійсним та розділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом та просила визнати договір купівлі-продажу укладеного 31.10.2016 року автомобіля «Сhery B11 Eastar» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 між відповідачами недійсними, зобовязати ОСОБА_4 повернути їй автомобіль та визнати право власності на ? частину автомобіля за позивачкою. Мотивувала тим, що в період шлюбу на сумісні кошти був придбаний вказаний автомобіль. Після розірвання шлюбу автомобіль було продано. Згоди на продаж автомобіля не давала.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Визнала те, що до шлюбу у відповідача була нерухомість та автомобілі. Визнала факт того ,що відповідач отримував спадщину.

Відповідач та його представник позов не визнали. Пояснили,що спірний автомобіль був придбаний на особисті кошти відповідача, які були отримані в наслідок продажу спадщини та іншої нерухомості придбаної до укладення шлюбу з позивачкою.

Суд,вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до такого.

16.04.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. /а.с.7/

До укладання шлюбу відповідач мав земельну ділянку з недобудованим будинком,за адресою : м. Павлоград , вул. Червоноармійській,125, яку продав 03.07.2008 року. Вказане підтверджено копією договору .

Також відповідач у 12.12.2001 року отримав у спадщину квартиру АДРЕСА_1, яку теж продав.

Відповідач до шлюбу з позивачкою мав і інше майно: гараж, автомобілі, які згодом продавав. Позивачка вказаний факт не оспорює.

Викладене приводить суд до висновку про те, що на час укладення шлюбу відповідач мав майно, гроші, які не є спільною сумісною власністю з позивачкою.

У період шлюбу відповідач після продажу земельної ділянки та недобудованого будинку придбав автомобіль «Сhery B11 Eastar» 2008 року випуску який зареєстрував на своє імя.

Доказів того,що автомобіль було придбано за спільні кошти позивачкою суду не надано.

31.10.2016 року автомобіль було продано ОСОБА_4 Дозвіл на продаж автомобілю позивачкою не надавався.

Шлюб між сторонами було розірвано.

Статтею 60 СК України передбачено,що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 65 СК України передбачено,що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Викладене приводить суд до висновку про те,що спірний автомобіль не може бути визнаним спільною сумісною власністю сторін оскільки факт придбання автомобілю за час шлюбу та за спільні кошти позивачкою недоведений.

Позивачка сплатити судовий збір. Відповідно до ст.88 ЦПК України , суд розподіляє судові витрати між сторонами, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Викладене приводить суд до висновку про те,що судові витрати слід покласти на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 70 СК України , 88,209-213 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання договору укладеного 31.10.2016 року купівлі-продажу автомобіля «Сhery B11 Eastar» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 між відповідачами недійсними, зобовязати ОСОБА_4 повернути їй автомобіль та визнати право власності на ? частину автомобіля відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5