06.06.2017
Справа № 201/7845/17
Провадження № 2/201/2091/2017
У Х В А Л А

06 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Соборної районної ради у м. Дніпрі про витребування майна з чужого володіння, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, вселення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вказаною позовною заявою.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України, а саме:

-позивачем невірно зазначено найменування суду, до якого подається заява, а саме «Соборний районний суд м. Дніпро», замість вірного «Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська»;

-позивачу необхідно уточнити перший пункт позовних вимог, зазначивши адресу спірного домоволодіння;

-позивачем разом з позовною заявою надано заяву про витребування доказів, яка ним не підписана.

Відповідно до ч. 1. ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків позовної заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Соборної районної ради у м. Дніпрі про витребування майна з чужого володіння, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, вселення та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в дводенний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя М.П. Ходаківський