Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5313/17
Провадження № 2/711/1901/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

09 листопада 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі уклала шлюб 12 жовтня 1996 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1573.

За час перебування в шлюбі у них народилися двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Протягом тривалого часу відповідач фактично самоусунувся від матеріального забезпечення сімї. Також зазначає, що з травня 2016 року вони разом не проживають і не ведуть спільного господарства. За її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає. Примирення між ними неможливе, а тому строк для примирення просила не надавати. Майнового спору між ними немає.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати. Судові витрати залишила за собою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи рекомендованим листом, що відповідно до ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 12 жовтня 1996 року, відповідно до даних свідоцтва про шлюб (ОСОБА_5 І-СР № 114957), сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1573.

За даними свідоцтва про народження (ОСОБА_5 І-СР № 203520) сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно даних свідоцтва про народження (ОСОБА_5 І-СР № 203519) неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дітей записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом двох років, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Лукашенко) 12 жовтня 1996 року актовий запис №1573), зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_5