Справа № 523/9268/15-ц
Провадження №2/523/1917/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просила в рахунок належної ОСОБА_1 1/2 частинини автомобіля марки «Toyota Camry», 2005 року випуску та гаражу № 57, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ж. Кюрі кут вул. Ген. Бочарова стягнути з відповідача грошову компенсацію та після проведення сплати компенсації визнати право власності за ОСОБА_2 на автомобіль та гараж.

Ухвалою суду від 22.03.2017р. позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини гаража № 57, який розташований на автостоянці «Доверие» за адресою: м. Одеса, вул. Ж. Кюрі кут вул. ОСОБА_4, у розмірі 7500 грн. - залишено без розгляду за клопотання позивачки.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила зупинити провадження по справі, оскільки з 22.05.2017р. розглядається цивільна справа № 523/7063/17-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні подружжя та стягнення компенсації вартості спільного майна. Пояснила, що відповідач не згоден на компенсацію частки автомобіля та вважає, що необхідне залишити автомобіль в спільній сумісній власності, оскільки річ неможливо розділити в натурі, ОСОБА_2 має водійське посвідчення та користується автомобілем, а позивачка водійського посвідчення не має, жодних інших письмових клопотань (заяви про об'єднання цільних справ) з боку відповідача та його представника до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2007 року між позивачкою та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 219.

За період спільного проживання у подружжя народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1138.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами був розірваний та з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки.

30 січня 2009 року в період спільного подружнього життя за спільні кошти сторонами був придбаний легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова: 4Т1ВЕ30К25U635374, державний номер НОМЕР_1, який оформлений на імя позивачки, що підтверджується свідоцтвом про право власності на транспортний засіб, яке на теперішній час знаходиться в користуванні у відповідача.

Підставою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2005 року випуску є річчю неподільною, вищевказаний факт є загальновідомим, тобто таким, що не підлягає доказуванню.

Частиною 2 ст. 364 ЦК України встановлено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення, за клопотанням сторони, призначається експертиза.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5198 від 10.01.2017 року вартість автомобіля становить 243 080 грн.

За клопотання представника відповідача суд викликав в судове засідання експерта, який підтвердив обгрунтування висновку.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частки вартості автомобіля у розмірі 121 540 гривень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними представником позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки «Toyota Camry», 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова: 4T1BE30K25U635374, державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

В рахунок належної ОСОБА_1 1/2 частини транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Toyota Camry», 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова: 4T1BE30K25U635374, державний номер НОМЕР_2, стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3) вартість у розмірі 121 540 грн.

Після сплати вартості 1/2 частини транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Toyota Camry», 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова: 4T1BE30K25U635374, державний номер НОМЕР_2, визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Toyota Camry», 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова: 4T1BE30K25U635374, державний номер НОМЕР_2, припинивши право спільної сумісної власності подружжя.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: