_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8495/17
Провадження № 2/520/8343/17
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

10.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Третя Одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 року позивач звернувся з позовом, який в подальшому було уточнено та просив ухвалити рішення, яким встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини та змінити черговість одержання права на спадкування за законом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 02.08.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 10.11.2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Третій одеській державній нотаріальній конторі до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 520/8495/17, видавати свідоцтво про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач ОСОБА_4 залишив дане питання на розсуд суду, а відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України вбачається, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, у відповідності з зазначеними нормами процесуального права, враховуючи існування спору між сторонами та заявлені позовні вимоги, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, так як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Третя Одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування за законом - задовольнити.

Вжити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Третя Одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини та зміну черговості одержання права на спадкування за законом - заходи забезпечення позову.

Заборонити Третій одеській державній нотаріальній конторі до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 520/8495/17, видавати свідоцтво про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Обов'язок пред'явлення даної ухвали покласти на позивача ОСОБА_1, або його представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.