Справа №642/2926/17
Провадження №2-0/642/114/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

при секретарі Левченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського Міського Управління Юстиції, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтовані заяви вказав, що заявник зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5, на території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області Україна, помер батько заявниці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який народився у с. Личе-Раківка Попільнянського району Житомирської області. При житті батько заявниці мав паспорт серії НОМЕР_1, виданий Стахановським МВ УМВС України у Луганській області від 21 січня 1997 року; був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

Доказом того, що заявниця є рідною донькою свого померлого батька - ОСОБА_3, є свідоцтво про народження заявниці, де в графі «батько» вказаний саме померлий ОСОБА_3

Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 25.05.2017 року у м. Кадіївка (Стаханов) Луганська область (місто знаходиться в зоні проведення АТО, та в ньому не функціонують державні органи та установи) було видане медичне свідоцтво про смерть № 135, на ім'я померлого ОСОБА_3. Вказаний документ було засвідчено печаткою з абревіатурою так званою «ЛНР».

С письмовою заявою про видачу свідоцтва про смерть встановленого зразка заявниця до зацікавленої особи не зверталася, т.я. видане в ЛНР медичне свідоцтво про смерть на ім'я батька заявниці засвідчено печаткою невстановленого зразка, з відбитком абревіатури неіснуючої держави, так званої «ЛНР», на території якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що відразу та безапеляційно є підставою для відмови у державної реєстрації факту смерті батька заявника, та видачі свідоцтва про смерть на його ім'я.

Встановлення факту смерті рідного батька заявниці необхідно їй для того, щоб отримати відповідний документ, встановленого зразка держави Україна, аби у подальшому права та обов'язки її померлого батька було офіційно припинено, у зв'язку з його смертю, а також для реалізації заявницею прав спадкоємця, після смерті її батька. Іншого способу за для отримання свідоцтва про смерть у заявниці немає, т.я. отриманий документ засвідчений печаткою невстановленого зразка, не породжує правових наслідків та не може бути підставою за для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник в судове засідання не з'явився. Просив розглядати заяву без його участі, та просив її задовольнити.

Представник Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського Міського Управління Юстиції, у в судове засідання не з'явився, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_5, на території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області Україна, помер батько заявниці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який народився у с. Личе-Раківка Попільнянського району Житомирської області. При житті батько заявниці мав паспорт серії НОМЕР_1, виданий Стахановським МВ УМВС України у Луганській області від 21 січня 1997 року; був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 25.05.2017 року у м. Кадіївка (Стаханов) Луганська область (місто знаходиться в зоні проведення АТО, та в ньому не функціонують державні органи та установи) було видане медичне свідоцтво про смерть № 135, на ім'я померлого ОСОБА_3. Вказаний документ було засвідчено печаткою з абревіатурою так званою «ЛНР».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 10 ч. 1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї...

Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Ст. 17 ч. ч. 1,3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті.... проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Сніжне Донецької області.

Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке зовні відповідає актам органу реєстрації актів цивільного стану та містить всі необхідні реквізити, відповідно до вищенаведеного Наказу Міністерства юстиції України не може бути дійсним, так як видане після спливу терміну перереєстрації.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та наданими письмовими доказами, стосовно того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на території м. Кадіївка (Стахано) Луганської області Україна.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 УПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_2, який є представником та діє в інтересах заявниці - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та встановити факт смерті її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився у селі Личе-Раківка Попільнянського району Житомирської області, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою свого мешкання - м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Гримайло