Справа №705/3366/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що подана представником за довіреністю ОСОБА_2 до Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держгеокадастру в Уманському районні Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_2, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності від 15.08.2017 року, звернувся до суду з позовом до Танської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві позивач вказує, що 20.05.2013 року в с. Танське Уманського району Черкаської області померла ОСОБА_3, яка була бабусею позивача ОСОБА_1 Ще при житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своїй онуці ОСОБА_1 Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка, площею 2,3743 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщена на території Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, яку позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла та почала нею користуватися. У встановлений законом термін позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки, яку її заповіла спадкодавець. Позивач також зазначає, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 04.09.2014 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розміром 2,3743 га, після смерті ОСОБА_3, у звязку з тим, що на Державному акті на право власності на землю серії ЧР № 15-43-613, виданому Танською сільською радою Уманського району Черкаської області 22.11.2000 року, міститься закреслення, а саме: закреслене по-батькові власника земельної ділянки та додруковано «Ларіонівна». Зважаючи на те, що іншим шляхом дане питання вирішити неможливо, представник позивача з цим позовом звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися. Однак позивач на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність за участю її представника ОСОБА_2 Представник позивача ОСОБА_2 також на адресу суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, - в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, за підписом сільського голови с.Танське зазначено, що Танська сільська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у відсутність їх представника.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Уманському районні Черкаської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, - в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 20.05.2013 року в с. Танське Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 212669 від 22.05.2013 року.(а.с. 10).

Відповідно до заповіту від 08.12.2011 року посвідченого секретарем Танської сільської ради ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося, взагалі все те, що буде належати на день її смерті заповіла ОСОБА_1 (а.с.44).

Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-43-513, який видано 22.11.2000 року, на підставі рішення виконавчого комітету Танської сільської ради Уманського району Черкаської області від 15.07.2000 року за № 23, ОСОБА_3 ( в державному акті маються виправлення закреслено Іларіонівна та вказано Ларіонівна) була надана земельна ділянка площею 2,3743га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Танської сільської ради Уманського району (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 04.09.2014 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 20.05.2013р., в нотаріальній конторі була заведена під № 558 за 2013 рік. Вказаною постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки на Державному акті на право власності на землю серії ЧР № 15-43-613, виданому Танською сільською радою Уманського району Черкаської області 22.11.2000 року, міститься закреслення, а саме: закреслене по-батькові власника земельної ділянки та додруковано « Ларіонівна».

З копії матеріалів спадкової справи, витребуваної судом та з доданих до неї документів слідує, що районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 558 за 2013 рік на підставі заяви ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя спадкодавець склав заповіт від 08.12.2011 року, який посвідчений секретарем Танської сільської ради ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося, взагалі все те, що буде належати на день її смерті заповіла ОСОБА_1

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.4).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а у відповідності до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Танської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1233-1236, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт громадянина України серії НЕ № 476657 виданий 04.07.2007 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 20.05.2013 року, право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3743 га, що розташована на території Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЧР № 15-43-513, який видано 22.11.2000 року, на підставі рішення виконавчого комітету Танської сільської ради Уманського району Черкаської області від 15.07.2000 року за № 23.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко