№ 336/3336/17
пр. № 2/336/1924/2017
05 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Суркової В.П., при секретарі Прохоровій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Запорізький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.09.2013 року між університетом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 05070207/123, за умовами якого останній повинен був своєчасно вносити оплату за навчання.
Освітні послуги відповідачу були надані в повному обсязі. Проте, наказом від 18.12.2014 року ОСОБА_1 був відрахований з університету за несвоєчасну оплату за навчання.
Згідно довідки бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідачки за надані їй освітні послуги складає 1476,57 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.09.2014 року між університетом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 05070207/123 (а.с.6).
ОСОБА_1 був зарахований на 1 курс заочної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, факультет «Електротехнічний» (а.с.8).
Згідно п. 4.3 цього договору за перший семестр навчання замовник вносить плату: денна форма навчання до 25 серпня, заочна форма навчання до 30 вересня, за всі послідуючі семестри замовник вносить оплату згідно п. 4.4 цього договору.
Відповідачка щодо сплати за надані освітні послуги виконувала за договором неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2774,00 грн.
Згідно копії витягу з наказу №120-с по Запорізькому національному технічному університету від 08.04.2015 року ОСОБА_2 була відрахована за порушення умов контракту та невиконання навчального плану (а.с.7).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
При вищезазначених обставинах, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості з оплати за надання освітніх послуг у сумі 1476,57 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 73, 74, 88, 208, 209, 268, 212-215, 224-227 ЦПК України,
Позов Запорізького національного технічного університету задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Суркова