У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» (далі - ТОВ «Європа-Транс ЛТД») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 працював у нього водієм автотранспортних засобів з виконанням функцій експедитора і з ним було укладено письмовий договір про повну матеріальну відповідальність. З 1 січня 2015 року по 31 червня 2015 року ОСОБА_3 перебував у відрядженнях закордоном, під час яких користувався платними дорогами та сплачував за проїзд ними сервісною карткою UTA. Під час отримання від «ТІМЕХ S.А» (Польща)» актів виконаних робіт з розшифровками транзакцій, які виконувались відповідачем за вказаний період товариством виявлено, що ОСОБА_3 під час сплати за певний відрізок платної дороги, в один і той же день сплачував карткою UTA декілька разів за один і той самий відрізок платної дороги, чим заподіяв товариству майнову шкоду, від добровільного відшкодування якої відмовився.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 37 737 грн 09 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Європа-Транс ЛТД» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Європа-Транс ЛТД» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Європа-Транс ЛТД» 37 737 грн 09 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Європа-Транс ЛТД», суд першої інстанції виходив з того, що підстав для стягнення майнової шкоди з відповідача, з яким укладено договір про повну матеріальну відповідальність, немає, договір про індивідуальну матеріальну відповідальність укладено із ОСОБА_3, як із працівником, який займає посаду водія; обставин, які б безпосередньо свідчили про те, що позивач під час відряджень повинен був використати певну суму коштів з картки UTA, та в порушення визначених трудових обов'язків здійснив використання картки UTA не за цільовим призначенням, не встановлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ТОВ «Європа-Транс ЛТД», суд апеляційної інстанції виходив з того, що роботавідповідача, який працював водієм із виконанням функцій експедитора, була пов'язана із перевезенням матеріальних цінностей, при прийнятті на роботу з ним було укладеного договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за яким ОСОБА_3 отримав під звіт, зокрема, сервісну картку UTA для оплати безготівковими коштами проїзду платними автомобільними дорогами; факт перевитрат коштів з картки UTA підтверджено доказами, наданими позивачем.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до положень процесуального закону та оцінені згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судами встановлено, що з ОСОБА_3 працював у ТОВ «Європа-Транс ЛТД» водієм з виконанням функцій експедитора з підписанням письмового договору про повну матеріальну відповідальність як водія, оскільки це визначено наказом про прийняття відповідача на посаду.

З 1 січня 2015 року по 31 червня 2015 року ОСОБА_3 перебував у відрядженнях за кордоном, під час яких користувався платними дорогами та сплачував за проїзд ними сервісною карткою UTA.

За період з 1 січня 2015 року по 31 червня 2015 рокуза цією карткою було сплачено за користування дорогами у Словенії та Угорщиніна загальну суму 5 804 Євро 46 центів.

Під час отримання від «ТІМЕХ S.А» (Польща)» актів виконаних робіт з розшифровками транзакцій, які виконувались відповідачем за вказаний період ТОВ «Європа-Транс ЛТД» виявило, що ОСОБА_3 під час сплати за певний відрізок платної дороги, в один і той же день сплачував карткою UTA декілька разів за один і той самий відрізок платної дороги, чим заподіяв підприємству майнову шкоду, від добровільного відшкодування якої відмовився.

Наказом від 26 серпня 2015 року №138/1 ОСОБА_3, водія автотранспортних засобів з виконанням обов'язків експедитора департаменту автомобільного транспорту ТОВ «Європа-Транс ЛТД», звільнено з роботи з 26 серпня 2015 року у зв'язку з втратою довіри, п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Згідно наданого ТОВ «Європа-Транс ЛТД» розрахунку, завдані підприємству збитки становлять 37 737 грн 09 коп.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Згідно із ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Однією з умов укладення договору про повну матеріальну відповідальність є виконання працівником роботи, безпосередньо пов'язаної із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням в процесі виробництва цінностей.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Під іншими разовими документами слід розуміти накладні, відомості, рахунки-фактури тощо, передбачені відповідними правилами забезпечення первинного бухгалтерського обліку. Накладними або іншими документами оформляється видача матеріальних цінностей із складів, торгових залів для відправлення їх в інші організації, для торгівлі з лотків, у кіосках тощо.

Отже, підставою повної матеріальної відповідальності в цьому випадку є заподіяння шкоди невиконанням чи неналежним виконанням прийнятого працівником на себе обов'язку виконати окреме трудове завдання - одержати від третьої особи чи матеріально відповідального працівника трудового колективу за разовою довіреністю або іншим разовим документом під свою відповідальність визначене майно та інші цінності і передати його (повернути) в цілості і збереженості власнику або уповноваженому ним органу.

Працівник, який одержав майно або інші цінності за довіреністю або іншим разовим документом, відповідає за їх втрату, за їх недостачу, ушкодження або псування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав картку UTA згідно акту приймання передачі разом з іншими матеріальними цінностями.

Вирішуючи спір, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, врахувавши, матеріальні цінності були отримані ОСОБА_3 під звіт, на момент його звільнення було виявлено нестачу (перевитрату) грошових коштів на переданій йому під звіт картці UTA й дійшов вірного висновку про обгрунтованість позову.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик