Справа № 199/8082/16-ц
23.03.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який 04.07.2012 року було розірвано, актовий запис №153.
Від спільного життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.11.1999 року було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, якою просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення в газету «Вісті Придніпров'я» №16 (1815) від 07.03.2017 року. Заяв про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило, тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.07.2012 року було розірвано, згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.07.2012 року, актовий запис № 53.
Від спільного життя мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.11.1999 року були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до ч.3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
Однак, ст. 187 СК України регулює правовідносини щодо відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника та відповідно до якої, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.
Таким чином, ст. 194 СК України не містить правових підстав для стягнення заборгованості за аліментами, встановлених на підставі рішення суду, виконавчий лист за яким був звернений до примусового виконання. Таких підстав для стягнення в судовому порядку заборгованості за аліментами не містять і інші норми Сімейного кодексу України або ж інший акт цивільного законодавства України.
Суд звертає увагу на те, що у випадку відсутності спору між стягувачем та боржником щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, вимоги щодо стягнення такої заборгованості в судовому порядку не підлягають розгляду, а обчислюється та нараховується державним виконавцем і стягується в подальшому ним в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на майно боржника. У випадку наявності спору між боржником і стягнувачем щодо визначення державним виконавцем суми боргу за аліментами, і, як наслідок, порушення прав чи інтересів однієї із сторін, така заінтересована особа мала б право звернутися до суду з вимогами про визначення заборгованості із сплати аліментів, оскільки існував би спір про право.
Доказів того, що між сторонами існує спір стосовно суми або факту нарахування заборгованості по аліментам, позивачка суду не надала, тому суд вважає в цій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по аліментам, відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Також, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ч.1 ст. 196 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 4050 (чотири тисячі п'ятдесят) гривень 38 копійок.
В іншій частині позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень судового збору на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: