Справа №705/3574/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Коваля А.Б.

з участю: секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі території України без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька.

Зазначає, що 07.07.2014 р. між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Від цього шлюбу у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину ОСОБА_4 в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров?я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.

Вона неодноразово зверталась до відповідача в усній формі з проханням надати дозвіл на виїзд сина за кордон, однак її прохання залишалися без відповіді. Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та просила суд задовольнити позов, оскільки відповідач добровільно не надає дозволу синові на виїзд за кордон для тимчасового перебування з матір'ю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти того, щоб син виїжджав за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак при умові, що позивачка ОСОБА_1 буде повідомляти його куди від'їжджає син.

Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 виданого 12.05.2006 р. Торговицькою сільською радою Новоархангельського р-ну Кіровоградської обл. та рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області про розірвання шлюбу між сторонами від 07 липня 2014 року.

Згідно довідки про склад сім'ї № 499 від 05.07.2016 р. та довідки № 498 від 05.07.2016 р. виданих Тернівською сільською радою Новоархангельського р-ну Кіровоградської обл. до складу сім'ї ОСОБА_1 входить син ОСОБА_3, який проживає разом з матір'ю.

Питання про порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон Сімейним кодексом України не врегульоване. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Особисте немайнове право - право на свободу пересування фізичної особи, закріплене у ст. 313 ЦК України. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом (частини 1, 2 статті 3 Конвенції). Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Тобто батьки зобов'язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров'я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей тощо.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється в разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом достеменно встановлено, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідач проживає окремо, мати дитини піклується про її фізичний і духовний розвиток, забезпечує дитину усім необхідним. Таким чином, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України за кордон є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає її інтересам.

Керуючись ст.ст. 8 СК України, ст.ст. 29, 313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити повністю.

Надати дозвіл матері - ОСОБА_1, уродженці с. Тернівка, Новоархангельського р-ну, Кіровоградської обл., ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП НОМЕР_1, або особі, уповноваженій матір'ю ОСОБА_1, на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України, в усі країни світу, дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_2, видане Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 10 від 12.05.2006 р.

Надати дозвіл матері - ОСОБА_1, уродженці с. Тернівка, Новоархангельського р-ну, Кіровоградської обл., ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП НОМЕР_1, або особі, уповноваженій матір'ю ОСОБА_1, на виготовлення проїздних (та інших необхідних документів) дитини для тимчасового виїзду за кордон або супроводу неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_2, видане Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 10 від 12.05.2006 р., за межі України строком дії до досягнення дитини шістнадцятирічного віку, без нотаріально посвідченої згоди (дозволу) та супроводу батька дитини ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами по справі протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. Б. Коваль