Справа № 373/1877/17
УХВАЛА

10 жовтня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекеза Я.І.

при секретарі Олійник Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницький справу за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

встановив:

Начальник ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, 16.07.1976, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НС №379865 виданий 04.02.1998 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, котрий проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, 08400 до виконання ним виконавчого листа №2-1011 від 22.10.2010 виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 450 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення повноліття дочкою, та направити вищевказану ухвалу до Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС для подальшого перенаправлення до Адміністрації державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: вул.Володимирська, 26, м.Київ, 01034.

Посилається на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 47163192, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 450 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення повноліття дочкою. ОСОБА_2 рішення суду не виконує. Про борг він повідомлений. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

В судове засідання представник ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції не з`явився, повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступне.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції з 07.04.2015 знаходиться виконавче провадження № 47163192, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 450 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення повноліття дочкою.

07.04.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з якою, відповідно до відмітки на копії постанови, боржник ознайомлений 09.04.2015.

16.02.2016 з метою виявлення майна боржника державним виконавцем були направлені запити до Територіального сервісного центру 3248 МВС в Київській області, Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі, Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості.

Заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з 01.03.2015 по 01.09.2017, відповідно до довідки №11812 від 25.09.2017, становить 23654,41 грн.

У поданні зазначено, що 15.04.2016 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитись до відділу 22.04.2016, боржник до відділу не з`явився.

Проте, до матеріалів подання додано копію виклику державного виконавця від 07.04.2015 на якому міститься відмітка «на виклик з`явився та надав копії квитанцій про сплату» зазначена дата 09.04.2015 та міститься підпис (ймовірно боржника) без зазначення прізвища та ініціалів.

Відповідно до акту державного виконавця від 28.04.2016 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, боржник був відсутній.

Проте, як вбачається з копії виконавчого листа, в ньому зазначені дві адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Крім того, в поданні зазначена адреса боржника АДРЕСА_3, за якою саме адресою здійснював вихід державний виконавець не встановлено.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України, зокрема, на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 вищезазначеного Закону державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»., означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи - боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Будь-яких належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду державним виконавцем не надано, тому невиконання судового рішення боржником в даному випадку не є свідчення його ухилення та не дає суду права обмежити боржника в його конституційному праві свободи пересування, та права вільно залишити територію України.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, державний виконавець має право звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст.33 Конституції України, Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 377-1 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я. І. Керекеза