Справа №583/319/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/910/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

08 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2017 року

в справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця, зацікавлені особи : Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_5, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_6 «СТОЛИЧНИЙ»,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2017 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_5 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2016 року ВП №52555800 та скасувати дану постанову.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначав, що державним виконавцем винесено вказану постанову з порушенням чинного законодавства. Зокрема, постанова винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який, на думку скаржника, був прийнятий 05.10.2016 року, а набрав законної сили лише 30.11.2016 року, в той час, як на момент винесення постанови діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року. Крім того, якщо державним виконавцем винесено постанову відповідно до вимог Закону №1404-VIII, то дії щодо відкриття виконавчого провадження є незаконними, оскільки стягувачем не сплачений авансовий внесок. ПАТ АБ «СТОЛИЧНИЙ» ( далі ПАТ ), а також уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не підлягають звільненню від сплати авансового внеску.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2017 року скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати. При цьому викладає фактично ті ж обставини, що стали підставою для звернення до суду зі скаргою, а також зазначає те, що справу було розглянуто за відсутності скаржника та його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, які підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не довів те, що внаслідок винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження було порушено його права як боржника. Виконавчий лист ПАТ був предявлений в період дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, рішенням державного виконавця права чи інтереси боржника порушені не були.

Колегія суддів погоджуєтьсь з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 31 серпня 2015 року складала 1313149,06 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки -багатопаливну автозаправну станцію, яка складається з операторської літ. А - цегла, загальною площею 34, 6 кв.м, навіс літ Б - металеві стовпи, загальною площею 98,0 кв.м., убиральня літ. В - цегла, паливо - роздавальна колонка №1 і резервуара нафтопродуктів, що знаходиться за адресою вул. Центральна, 10, с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області. Вказане майно належить ОСОБА_3 на праві власності.

Відповідно до статті 129 Конституції України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

На підстави заяви стягувача - ПАТ 07.12.2015 року було видано виконавчий лист.

28 вересня 2016 року стягувачем на адресу Охтирського МР ВДВС ГТУЮ в Сумській області поштою направлено заяву про примусове виконання рішення разом із оригіналом виконавчого листа, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією від 28.09.2016 року ( а.с. 34-35 ).

Законодавством України у сфері виконання судових рішень як восени 2016 року, так і на даний час, не у повній мірі врегульовано питання щодо початку перебігу процесуальних строків у виконавчому провадженні та щодо закінчення таких строків. Між тим, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року, а також статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року ( в редакції Закону України від 04.11.2010 року №2677-VI ) визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. З урахуванням цього, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо можливості поширення на спірні правовідносини положень ЦПК України, а також ЦК України в питаннях обчислення строків.

Зокрема, як встановлено частинами 1-2 та 5 ст. 70 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Подача виконавчого листа до примусового виконання є реалізацією суб»єктивного права стягувача та має здійснюватися у певні процесуальні строки.

Відповідно положень до ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Частиною 2 даної статті передбачено, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

ПАТ, направивши 28.09.2016 року через установу звязку заяву про примусове виконання рішення суду, вчинив дії по зверненню виконавчого документа до виконання в період дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року ( в редакції Закону України від 04.11.2010 року №2677-VI ). Даний Закон не передбачав сплату стягувачем авансового внеску.

Судом першої інстанції було оглянуто матеріали виконавчого провадження, з яких вбачається, що заява про примусове виконання рішення надійшла до Охтирського МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області 05.10.2016 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року.

В даному Законі також не міститься норм, які б вказували на необхідність сплати авансового внеску тими стягувачами, які направивши документи заяву про примусове виконання рішення суду в період дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року ( в редакції Закону України від 04.11.2010 року №2677-VI ) відповідно, у ПАТ не було обов»язку надавати підтвердження сплати авансового внеску.

Згідно ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

05 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Охтирського МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52555800 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також стягнуто з боржника виконавчий збір 269 400,00 грн.

Апелянт помилково вважає, що Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII був прийнятий 05.10.2016 року, а набрав законної сили 30.11.2016 року. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що ОСОБА_3 не доведено те, що внаслідок винесення постанови про відкриття виконавчого провадження було порушено права скаржника як боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді