АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3199/17 Справа № 183/7037/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що 03 січня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №36-А, житловою площею 41,9 кв.м, загальною площею 68,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Самарській в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, земельної ділянки, площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:022:0200, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул.Самарській,36 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, грошового вкладу в розмірі 20.000 грн. з відповідними відсотками та компенсаціями за депозитним рахунком №3864, відкритому в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_5».

Вказувала, що за життя ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому спадкоємцями за законом є вона - дружина померлого, відповідач ОСОБА_3 син померлого, та ОСОБА_6 донька померлого, втім вона єдина особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем та 21 березня 2016 року звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом.

Зазначала, що 01 липня 2016 року ОСОБА_6 направила на адресу нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь, заява була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за №1503, а відповідач ОСОБА_3 протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що 28 листопада 2016 року нотаріальною конторою їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку, 2/3 частки земельної ділянки та 2/3 частки грошових внесків, та в них вказано, що 1/3 частка вказаного майна належить відповідачу ОСОБА_3, оскільки на момент відкриття спадщини він був зареєстрований за адресою спадкодавця, що вона вважає незаконним, оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_3 не проживав постійно із спадкодавцем, а мешкав у м.Дніпро разом зі своєю дружиною та малолітніми дітьми, куди виїхав із с.Орлівщина більш ніж 10 років тому, фактична адреса постійного проживання відповідача та його сімї невідома, звязок з ним не підтримується, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на все майно, що входить до складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4, та складається з: житлового будинку №36-А, саман об. цеглою, житловою площею 41,9 кв.м, загальною площею 68,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Е, колодязь №1, огорожа №2, ворота №3, що розташований по вул.Самарській в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, земельної ділянки, площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:022:0200, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул.Самарській,36 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, грошового вкладу в розмірі 20.000 грн. з відповідними відсотками та компенсаціями за депозитним рахунком №3864, відкритому в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_5»; зобовязати Новомосковську районну державну нотаріальну контору Дніпропетровської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку, виданого 28 листопада 2016 року ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1364; свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки, виданого 28 листопада 2016 року ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1365; свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки грошових внесків, виданого 28 листопада 2016 року ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1366.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 03 січня 2016 року помер ОСОБА_4

Померлий ОСОБА_4 був чоловіком позивачки ОСОБА_2 та батьком відповідача ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок №36-А, житловою площею 41,9 кв.м, загальною площею 68,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Е, колодязь №1, огорожа №2, ворота №3, що розташований по вул.Самарській в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області; земельну ділянку, площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:022:0200, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул.Самарській,36 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області; грошовий вклад в розмірі 20.000 грн. з відповідними відсотками та компенсаціями за депозитним рахунком №3864, відкритому в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_5».

За життя ОСОБА_4 заповіт не склав.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_2, дружина померлого, відповідач ОСОБА_3, син померлого, та ОСОБА_6, донька померлого.

21 березня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом.

15 вересня 2016 року до Новомосковської районної державної нотаріальної контори подано нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_6 від 01 липня 2016 року про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

28 листопада 2016 року, з врахуванням заяви ОСОБА_8 про відмову від прийняття спадщини на її користь, до Новомосковської районної державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 із заявою, в якій повідомила про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та просила видати свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, частку земельної ділянки та частку грошових коштів (а.с.54).

В цей день, тобто 28 листопада 2016 року, державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори видані ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №№1364, 1365,1366, у відповідності до яких державний нотаріус посвідчив, що на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03 січня 2016 року, є його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, - 1/3 частки, та дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, - 2/3 часток, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дочка спадкодавця ОСОБА_6

Спадщина, на яку в указаній частці видані ці свідоцтва, складається з: житлового будинку А, саман об.цеглою, житловою площею 41,9 кв.м, загальною площею 68,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Е, колодязь №1, огорожа №2, ворота №3, що знаходиться в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області вул.Самарська,36, належного померлому ОСОБА_4 на підставі договору дарування (б.н.), посвідченого 25 лютого 1991 року заступником голови виконкому Орлівщинської сільської ради за р.№26, зареєстрованого в БТІ 26 грудня 1991 року; земельної ділянки площею 0,2270 га, кадастровий номер :02:022:0200, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (згідно державного акту - будівництва та обслуговування житлового будинку), що розташована в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області вул.Самарська,36, належної померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №839665, виданого 19 вересня 2005 року Орлівщинською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користуванні землею, договорів оренди землі за №01:05:126:01994; грошового внеску з належними до нього відсотками, індексаціями та компенсаціями за депозитним рахунком у національній валюті №3864 у сумі 20.000 грн. та залишку по закритому картковому рахунку в національній валюті №4118 у сумі 12 грн.53 коп., який обліковується на рахунку №0160 «Кредиторська заборгованість за недіючими рахунками фізичних осіб», що знаходяться у відділенні ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_5», належних померлому ОСОБА_4, що стверджується довідкою, виданою 03 серпня 2016 року публічним акціонерним товариством «КРЕДІ ОСОБА_5» за №12815/1875.

28 листопада 2016 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області були видані ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадкового майна, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дочка спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.15,16,17).

07 грудня 2016 року до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про отримання спадщини після смерті батька ОСОБА_4 звернувся його син ОСОБА_3

Приймаючи дану заяву державний нотаріус Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області зазначив, що факт прийняття спадщини ОСОБА_3 стверджується проживанням спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що перевірено за паспортом ОСОБА_3, в якому наявна відмітка про його реєстрацію за адресою с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області вул.Самарська,36 з 26 грудня 2002 року (а.с.80).

В цей же день, 07 грудня 2016 року, державний нотаріус Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видав ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки спадкового майна (а.с.83,84).

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

В силу ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки (ст.ст.1258,1261 ЦК України).

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст.1297 ЦК України).

З заяви відповідача ОСОБА_3 вбачається, що він зареєстрований за адресою за якою відкрилася спадщина після смерті його батька ОСОБА_4, яку він прийняв (а.с.80).

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Факт реєстрації та проживання відповідача підтверджується копією паспорта та довідкою адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.24,82).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про фальсифікацію доказів та порушення нотаріусом вимог законодавства є недоведеними.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що позивач ОСОБА_2 при подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини зазначила, що крім неї спадкоємцем є син ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою - с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області вул.Самарська,36 (а.с.42).

Посилання в апеляційній скарзі на підробку довідки виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року №364, з якої також вбачається, що відповідач проживав разом із спадкодавцем, та невідповідність підпису у ній, не можуть бути прийняті до уваги оскільки є недоведеними.

Будь-яких клопотань стосовно проведення експертизи з метою встановлення автентичності підпису у довідці позивачем заявлено не було.

Крім того, із спадкової справи не вбачається, що ОСОБА_2 заперечувала проти факту проживання у спадковому житловому будинку іі сина ОСОБА_3, відповідача по справі. Навпаки, при подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини ОСОБА_2 зазначила, що крім неї спадкоємцем є син ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою - с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області вул.Самарська,36.

Доводи в апеляційній скарзі стосовно того, що суд не визначився з характером спірних правовідносин є хибними.

Посилання, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для позбавлення відповідача права на спадкування після смерті батька.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_9