АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 680/392/17
Провадження № 22-ц/792/1411/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленокуриловецької сільської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року,

встановила:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Зеленокуриловецької сільської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті 20.05.2005 року ОСОБА_2.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що після смерті його сусідки, ОСОБА_2, відкрилася спадщина за заповітом, зокрема, на земельну ділянку площею 2,79 га, розташовану на території Зеленокуриловецької сільської ради.

Про існування заповіту на своє імя йому стало відомо в травні 2006 року.

18.05.2017 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки про існування заповіту на його імя не знав, а довідався випадково в травні 2006 року.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому зазначив, що судом не було враховано ту обставину, що строк ним пропущено в звязку з необізнаністю про існування заповіту на його імя, оскільки він не перебував із спадкодавцем у родинних відносинах.

В суді апелянт та його представники підтримали апеляційну скаргу.

Представник сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку необхідність задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, поворушив норми матеріального права.

Судом встановлено, що 20.05.2005 року померла ОСОБА_2

Відповідно до заповіту від 09.12.2003 року, посвідченого секретарем Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району, спадкоємцем усього належного ОСОБА_2 майна є ОСОБА_1

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 належали земельна ділянка площею 2,79 га, розташована на території Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району.

Згідно довідки сільської ради №1381 від 28.11.2016 року, на день смерті спадкодавець проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.05.2017 року приватний нотаріус Новоушицького районного нотаріального округу відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена не була.

Даних про інших спадкоємців спадкова справа не містить.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові №6-496цс17 від 06.09.2017 року, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Висновок суду про те, що незнання позивача про існування заповіту не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необґрунтованим.

При цьому слід врахувати, що позивач не перебував у родинних стосунках зі спадкодавцем, проживав по сусідству з ОСОБА_2, періодично спілкувався з нею, надавав допомогу, здійснював її поховання, посвідчення заповіту було проведено секретарем Зеленокуриловецької сільської ради, в с. Зелені Курилівці.

ОСОБА_1, єдиного спадкодавця за заповітом ОСОБА_2, не було повідомлено про існування заповіту, що, враховуючи встановлені вище обставини, слід визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла 20.05.2005 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3Є Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 39