Справа №442/4134/17
Провадження №2/442/1679/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності в рахунок погашення боргу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за ним в рахунок погашення боргу, право власності на земельну ділянку площею 0,0628 га та житловий будинок загальною площею 184,30 кв.м., які належать на праві власності відповідачу та знаходяться за адресою м.Дрогобич, вул..Шептицького, 62/1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 січня 2016 року він позичив відповідачу - ОСОБА_2 на прохання останнього для власних потреб 14 000 (чотирнадцять тисяч) доларів США, що підтверджується письмовою розпискою. Дані кошти ОСОБА_1 отримав під заставу належного йому на праві власності житлового будинку та земельної ділянки. Зазначені кошти відповідач зобов'язався повернути йому на першу ж мою вимогу. Коли він на початку січня місяця 2017 року звернувся з проханням до відповідача повернути йому позичені кошти, останній пообіцяв повернути їх через декілька днів. Однак, відповідач по сьогоднішній день ухиляється від виконання свого грошового зобов'язання, мотивуючи відсутністю такої суми грошей.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, у звязку з вище викладеним, він змушений звертатися до суду за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, від нього поступила заява-клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, однак від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 16 січня 2016 року уклали договір позики, на суму 14000 дол.США. При написанні боргової розписки від 16.01.2016р., сторонами було погоджено те, що у разі неповернення позивачу суми боргу в розмірі 14 000 тисяч доларів США, буде мати місце перехід права власності на предмет позики, зокрема на: земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер :01:069:0125 та розташований на ній індивідуальний житловий будинок, право власності за ОСОБА_2 на вказані об»єкти підтверджуються (Свідоцтвом про право власності серія СТВ 280050та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕКК № 310689).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У статті 530 Цивільного кодексу України зазначено: „Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України „Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 Михайловича задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0628 га кадастровий номер :01:069:0125, яка розташована за адресою м.Дрогобич, вул.Шептицького, 62/1, Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 184,30 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:069:0125, що знаходиться за адресою:м.Дрогобич, вул..Шептицького, 62/1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ О.В. Крамар