Справа № 642/59/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

за участю секретарів - Канаєвій К.М., Сухорукова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: друга Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що її дід ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. та спадщину по 1/3 частині прийняли його дружина ОСОБА_4 та його доньки: ОСОБА_2 і мати позивачки, ОСОБА_5 В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_5 померла та після неї відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, і спадкоємцями стали позивачка та матір померлої - ОСОБА_4 Позивачка, яка є єдиною дочкою ОСОБА_5, отримала у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/6 зазначеного будинку. ОСОБА_4 в управління або володіння спадковим майном не вступала і не звернулася до нотаріальної контори, а тому вважається такою, що відмовилася від спадщини і відповідна 1/6 частина будинку повинна була відійти позивачці. У листопаді 2013р. ОСОБА_4 померла та заповіту не залишила. З врахуванням уточнень від 10.04.2015р. просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 надала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку, в якій після уточнень остаточно просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 в м. Харкові, після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 уточнений позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував та пояснив, що будинок належав дідові позивачки ОСОБА_3 і після його смерті 2-ю ХДНК 15.03.1996 р. було видано свідоцтво про право власності на 1/3 частини будинку кожному з спадкоємців: жінка померлого - ОСОБА_4 і двом донькам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_5 у 2001р. відкрилася спадщина на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Донька ОСОБА_1 звернулася до нотконтори та отримала свідоцтво на 1/6 частку будинку. Більше до нотконтори ніхто не звертався та не отримував свідоцтва про право на спадщину. В 2013р. бабуся позивачки ОСОБА_4 померла залишивши заповіт на все своє майно на дочку ОСОБА_2 Спадкодавець повинен звернутися до нотконтори у відповідний термін, а право на розпорядження майном виникає з моменту його реєстрації (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 23.01.2013р. в справі №6-164 цс 12) Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 06.02.2013р. в справі №6-167 цс 12 в ст.553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець має право відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття. Вважається що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодних здій, що свідчить про прийняття спадщини. ОСОБА_4 жодних дій для прийняття спадщини не здійснила і не зверталася до нотконтори, а тому її донька ОСОБА_2 може успадкувати тільки 1/3 частку після смерті матері, а з врахуванням 1/3 частини будинку після смерті батька всього 2/3 частини. Позивачка є донькою ОСОБА_5, а тому просить визнати право власності на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель з врахуванням 1/6 частині, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.2001 р. 1/3 частину будинку складається з 1/6 частини, яка залишилася відкритою після смерті її матері, а 1/6 отримана нею у спадщину після смерті матері. На момент смерті ОСОБА_5 у 2001р. в будинку мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а ОСОБА_2, відповідно до реєстрації почала мешкати з 2004р. ОСОБА_4 згідно будинковій книзі мешкала по АДРЕСА_3 з 1944р. В зазначеному будинку один вхід, долі в натурі не виділені, в будинку 3 житлові кімнати.

Представник позивачки ОСОБА_7 уточнений позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував, погодився з поясненнями іншого представника та зазначив, що ОСОБА_4 було повідомлено, що спадщина у виді 1/6 частини після смерті доньки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. залишилася відкритою, однак ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини, а тому 1/6 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель перходить до іншого спадкоємця. Яким є позивач ОСОБА_23. ОСОБА_4 мешкала разом з ОСОБА_5 за однією адресою та після смерті доньки користувалася будинком та предметами її побуту.

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов та пояснила, що в 1995р. помер її батько, а 15.03.1996 р. видано свідоцтво на спадщину на дружину померлого та на 2-х дочок по 1/3 частині на кожного. Частки фактично виділені не були, всі мешкали разом та вели спільне господарство. У ОСОБА_5 було 2 чоловіки, з ОСОБА_8 вона мешкала по АДРЕСА_4 та розірвала шлюб у 1973р. З ОСОБА_9 ОСОБА_5 мешкала по АДРЕСА_5 з яким у 1986р. розірвала шлюб та в 1990р. знов переїхала на АДРЕСА_6 з ОСОБА_1 та онуком. 16.09.1990р. ОСОБА_1 вийшла заміж за громадянина Швеції та виїхала з сином до Швеції. В подальшому ОСОБА_5 до 1999р. мешкала у смп. Вовчанську, а потім знов повернулася на АДРЕСА_6 і на той час в будь якому шлюбі не перебувала. В серпні 2000р. сестру з зазначеної адреси забрала швидка невідкладна допомога і 15.09.2000р. їй зробили операцію. Після повернення з лікарні сестра лежала у залі, а вона доглядала за нею, робила їй перев'язки. 08.11.2000р. ОСОБА_1 приїхала, щоб провідати матір. ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_5 померла і ОСОБА_1 на той момент не було. Подруга ОСОБА_1 заволоділа документами ОСОБА_4, а в подальшому нотаріальна контора повідомила про прийняття спадщини ОСОБА_1 на 1/6 частину будинку, а частина залишилася відкритою за ОСОБА_4, яка прийняла спадщину фактично користуючись речами померлої та мешкаючи за однією адресою. Вона привела мати ОСОБА_4 до нотконтори для прийняття 1/6 частині, однак матері було усно відмовлено оскільки вона не мала відповідних документів. 30.11.201р. ОСОБА_1 зателефонувала і зазначила що будинкова книга, свідоцтво про смерть ОСОБА_5, технічний паспорт та документи про спадщину на 1/3 частину будинку знаходяться у неї. 05.07.2003р. її мати ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все своє майно їй. 24.02.2004р. їй довелося поновлювати домову книгу через міліцію. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її мати ОСОБА_4, яка була зареєстрована і постійно мешкала з 15.11.1949р. та була знята з реєстрації 06.03.2014р. у зв'язку зі смертю. Вона звернулася до нотаріальної контори, однак у зв'язку з відсутністю документів на 1/6 частину їй відмовили у видачі свідоцтва. 14.09.2014р. ОСОБА_1 приїхала до Харкова та привезла документи, але відмовилася йти з нею до нотконтори. 1/3 частину будинку вона отримала у спадок після смерті батька, 1/3 частину повинна отримати після смерті матері та 1/6 частини, яка також належить її матері, після смерті дочки ОСОБА_5 та яка була відкритою. До теперішнього часу в будинку знаходяться речі та предмети побуту ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Представник відповідачки ОСОБА_11 проти задоволення первісного позову заперечував, підтримав зустрічний позов та пояснив, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями по 1/3 частини спірного будинку стали ОСОБА_4 - жінка померлого та його доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_5 у 2001р. її донька ОСОБА_1 звернулася до нотконтори та отримала свідоцтво на частку будинку. На той час ОСОБА_1 в м.Харкові не мешкала, в будинку мешкали ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину та її дочка ОСОБА_2 ОСОБА_4 залишила заповіт на дочку ОСОБА_2, яка не зверталася до нотконтори, але відповідно до ЦК України в редакції 2004р. може успадкувати в будь який час 1/6 частку яка залишилася після смерті ОСОБА_5 та яку фактично прийняла мати ОСОБА_4, та 1/3 частини яка залишилася після смерті матері.

Представник 3-ї особи 2-ї ХДНК в судовому засіданні покладалась на розсуд суду та пояснила, що після смерті у 1995р. ОСОБА_3 спадкоємцями по 1/3 частини будинку стали жінка померлого та його 2 доньки. Свідоцтво було видано в 4-х примірниках кожному та зареєстровано по 1/3 частині. 21.11.2001р. після смерті ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом дочці ОСОБА_1 на 1/6 частину будинку, а 1/6 частина залишилася за ОСОБА_4, яка спадщину фактично прийняла проживаючи в будинку з померлою і вважається такою що прийняла спадщину. Після смерті ОСОБА_4 до нотконтори звернулася ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом. У ОСОБА_2 були документи на 1/3 частину, яка була зареєстрована за матір'ю і можливо було видати свідоцтво, але на 1/6 правовстановчих документів та реєстрації права власності не було у зв'язку з чим ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_2, яка мешкає по АДРЕСА_3. В цьому будинку мешкав батько відповідачки ОСОБА_3, який помер у 1995р., сестра ОСОБА_5, яка померла у 2001р. та мати ОСОБА_4, яка померла в 2013р. Донька ОСОБА_5, ОСОБА_1 мешкала в будинку нетривалий час, оскільки вийшла заміж, мешкала у Швеції та надсилала гроші матері, яка сама про це зазначала у 2000р., коли сплачувала кошти за проведення телефону. З якого та по який час ОСОБА_5 мешкала по АДРЕСА_3 не знає, але з 2000р. бачив її постійно за цією адресою в домашньому одязі, де вона вела господарство (пасла гусей), мешкала у крайній кімнаті біля виходу з будинку. Після смерті ОСОБА_5, в будинку, де є один вхід та три кімнати, які не замикаються на замки, мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що мешкає по сусідству з відповідачкою і по АДРЕСА_3 в будинку мешкали ОСОБА_4, ОСОБА_2 з чоловіком та ОСОБА_5 Донька ОСОБА_5, ОСОБА_1 вийшла заміж та переїхала у Швецію приблизно у 1995р. Також вона знає, що раніше там мешкав і чоловік ОСОБА_4 До 1992р. ОСОБА_5 мешкала на Салтовці, а потім знов переїхала на АДРЕСА_6. Вона з 1998 по 2000р. мешкала за іншою адресою, але навіщаючи батьків бачила ОСОБА_5 по АДРЕСА_7. З 2000р. по день смерті бачила ОСОБА_5 за зазначеною адресою.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_15 уклав шлюб з ОСОБА_1 - донькою ОСОБА_5 та у яких народився син ОСОБА_16. Сваха ОСОБА_5 разом з онуком влітку 1999р. відпочивали та оздоровлювалися в її будинку в с.Волчанські хутори, який вона продала в кінці зазначеного року. Вона декілька разів приїжджала в АДРЕСА_8, де в будинку, який складається з 3-х кімнат мешкали сваха ОСОБА_5, її мати ОСОБА_4, а також невістка з чоловіком та сином, кімната яких була останньою. ОСОБА_2 мешкала окремо та приходила на свята зі своїм чоловіком.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_1 знає близько 20 років та знаходиться з нею в дружніх стосунках. Також вона знала і мати ОСОБА_5, яка разом з донькою ОСОБА_1, зятем ОСОБА_15, онуком ОСОБА_26, а також зі своєю матір'ю ОСОБА_4 постійно мешкали в будинку по АДРЕСА_9. В першій кімнаті напроти кухні мешкала бабуся ОСОБА_4, в залі - ОСОБА_5 з онуком, а в останній кімнаті мешкали ОСОБА_1 з чоловіком. ОСОБА_2 вона в будинку не бачила. Між бабусею ОСОБА_4 та її доньками були нормальні сімейні відносини. ОСОБА_5 з онуком влітку 1999р. мешкали у Вовчанську. Вона приходила до ОСОБА_1 кожного місяця до від'їзду останньої у Швецію восени 1999р. Зі слів ОСОБА_1, після її від'їзду в будинку мешкали її бабуся ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5, яка іншого місця проживання не мала і померла у 2001р. ОСОБА_1, у зв'язку з віддаленістю, не змогла приїхати на похорони матері, а в подальшому прийняла спадщину.

Суд вислухавши думку представників позивачки, відповідачку та її представника, представника 3-ї особи, свідків, перевіривши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження від 11.08.1953р. батьками ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_9.н. є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що є відповідний запис за №1015. (т.1 а.с.51)

ОСОБА_19 уклав шлюб з ОСОБА_18, про що зроблено відповідний запис за №257, прізвища сторін після укладення шлюбу: ОСОБА_19. (т.1 а.с.52)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. у віці 74 роки, про що є відповідний запис за №7654.( т.1 а.с.59)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1996 р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Алтуніною Л.А. у р.1-1876, спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. є в рівних долях дружина ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 та дочка ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_10. Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з жилого будинку літ «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель що знаходяться у АДРЕСА_11, які належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю ХДНК 15.11.1952р., р.30028/ІІ зареєстрованого в ХМБТІ 08.12.1952р. у р.23726, договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 26.12.1969р., реєстр №2-7102, зареєстрованого в ХМБТІ 08.01.1970р. у р.23726, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2-ю ХДНК 11.10.1986р., реєстр 3-3678, зареєстрованого в ХМБТІ 21.10.1986р. у р.23726, договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 25.10.1986р., реєстр №3-3835, зареєстрованого в ХМБТІ 11.11.1986р. у р.23726.

Зазначена 1/3 частина будинку зареєстрована в ХМБТІ 01.04.1996р. р.№23726 за ОСОБА_5. (т.1 а.с.5)

У ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10. народилася ОСОБА_21, про що зроблено відповідний запис за №4404.( т.1 а.с.97)

Згідно довідки начальника відділу РАГС Дзержинського РУЮ м.Харкова від 16.11.2001р. шлюб ОСОБА_22 та ОСОБА_21 зареєстровано 10.06.1989р., актовий запис № 710, прізвища після укладення шлюбу «ОСОБА_22 та ОСОБА_21», а відповідно довідки керівника органу РАГС м.Харкова від 16.11.2011р. у відділі РАГС Ленінського РУЮ м.Харкова 29.11.1991р. зареєстровано одруження ОСОБА_15 та ОСОБА_23, про що зроблено актовий запис № 610, прізвища після укладення шлюбу «ОСОБА_15 та ОСОБА_23». (а.с.99,100)

ОСОБА_5 померла у віці 50 років ІНФОРМАЦІЯ_6., про що є відповідний запис за №18. (т.1 а.с.96)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001 р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. у р.2-1965, спадкоємицею майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. на 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_12, є її дочка ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_13 Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_12. 1/6 частини зазначеного житлового будинку залишилась відкритою за іншим спадкоємцем. (т.1 а.с.6)

Державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. на адресу ОСОБА_4 21.11.2001р. направлено відповідь, щодо видачі 21.11.2001р. за р.№2-1965 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6. на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_12 на ім'я ОСОБА_1, а частка ОСОБА_4 - 1/6 частина будинку залишилася відкритою. (т.1 а.с.58)

Як вбачається з заповіту від 05 липня 2003р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. в р. №2-600 ОСОБА_4, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_14 заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося дочці ОСОБА_2. (т.1 а.с.54)

ОСОБА_4 померла у віці 87 років ІНФОРМАЦІЯ_8, про що є відповідний запис за №14951.( т.1 а.с.53)

Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян пенсіонер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11. постійно мешкала по АДРЕСА_15 та знята з обліку у зв'язку зі смертю 06.03.2014р. (т.1 а.с.11-16,62,63)

Згідно відповідей 2-ї ХДНК від 25.02.2015р., 06.03.2015р., 20.03.2015р. та 06.07.2015р. після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 і на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_16 було заведено спадкову справу №133/1996, 15 березня 1996р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №212 було зареєстровано заяву від імені дружини померлого, ОСОБА_4 та дочок померлого: ОСОБА_5, які на день звернення до нотконтори були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_16, ОСОБА_2, яка на день звернення до нотконтори була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

2-ю ХДНК 15.03.1996 р. за р.№1-1876 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_17 на ім'я дружини померлого, ОСОБА_4 та дочок померлого: ОСОБА_5 і ОСОБА_2. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 і мешкала за адресою: АДРЕСА_2 було заведено спадкову справу №629/2001, 21.11.2001р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1021 було зареєстровано заяву від імені дочки померлої ОСОБА_1, яка на день звернення до нот контори була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_16 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 листопада 2001р., за реєстровим №2-1965 2-ю ХДНК було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_18 на ім'я дочки померлої, ОСОБА_1, а 1/6 частина залишилася відкритою за ОСОБА_4. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14. і мешкала за адресою: АДРЕСА_2 було заведено спадкову справу №100/2014, 05.03.2014р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №21 було зареєстровано заяву від імені дочки померлої ОСОБА_2, яка на день звернення до нотконтори була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_16 про прийняття спадщини. Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалися. 05 квітня 2003р. за реєстровим №2-600 2-ю ХДНК був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_4, на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося яке вона заповідала дочці ОСОБА_2. На даний час ОСОБА_2 до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_4 не зверталася. (т.1 а.с.84, 93,123,168,169)

Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на них свідоцтва про право на спадщину) від 25.02.2015р. після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14., відкрита спадкова справа (спадковий реєстр 55817679). Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 інформація у спадковому реєстрі відсутня. Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13. відкрита спадкова справа (спадковий реєстр 1655766).( т.1 а.с. 86, 88, 90)

Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25.02.2015р. після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14., мається заповіт (№ у спадковий реєстр 8431629). Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13. інформація про заповіти у спадковому реєстрі відсутня. (т.1 а.с.87,89,91)

Як вбачається з листа 2-ї ХДНК від 08.04.2015р. на адресу ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/6 частину нерухомого майна, що належало померлій 2-а ХДНК не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену частину.(т.1 а.с.147)

Згідно відповіді Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану від 20.03.2015р., відповідно листа КП ХМБТІ від 16.03.2015р. згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_19 зареєстровано за: ОСОБА_1 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2001р. 2-ю ХДНК, р.№2-1965; ОСОБА_4 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.03.1996 р. 2-ю ХДНК, р.№1-1876; ОСОБА_2 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.03.1996 р. 2-ю ХДНК, р.№1-1876.( т.1 а.с.126,127)

В подальшому Департаментом містобудування, архітектури та генерального плану 31.12.2015р. зазначено, що інформація КП ХМБТІ викладена в листі від 16.03.2015р. виявилась помилковою. Відповідно листа КП ХМБТІ від 09.12.2015р. замість «1/6 частини», яка зареєстрована за ОСОБА_1, було вказано «1/3 частина», а також не зазначено ще одного співласника будинку ОСОБА_5, за якою зареєстрована 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю ХДНК від 15.03.1996р. ( т.1 а.с.225)

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що за матеріалами інвентаризаційної справи ХМБТІ після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_20 по 1/3 частині за кожним зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину перейшло до її доньки ОСОБА_1, а 1/6 залишилася за ОСОБА_5, оскільки ніхто інший за спадщиною не звертався. Інформація в відповіді від 09.12.2015р. відповідає дійсності, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено що ОСОБА_1 спадкує 1/6 частину, а 1/6 залишилася відкритою, тому перша відповідь є не вірною. Правовстановчим документом є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 21.11.2001р., за яким вона є власником 1/6 частини. Яким чином в інвекнтаризаційній справі у довідці про належність будівель було зазначено за ОСОБА_1 1/3 частина домоволодіння їй невідомо.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2016р. було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправними дії КП «ХМБТІ» щодо змініи запису реєстрації у частині права власності на ім'я ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_21, та зобов'язано Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстрації ХМР внести до реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис про реєстрацію права власності на 1/3 частину зазначеного домоволодіння на ім'я ОСОБА_1 (т.3 а.с.63-68)

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017р. постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2016р. скасована та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «ХМБТІ», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстрації ХМР, 3-я особа ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Дана постанова набрала законної сили. (т.3 а.с.109-112)

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правовідносини, що виникли після смерті ОСОБА_3 врегульовано ЦК УРСР в редакції 1963р. Спірний житловий будинок належав ОСОБА_3 на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. яке приймається в якості належного та допустимого доказу і не заперечується сторонами.

На час смерті ОСОБА_5 вона була власницею 1/3 частини спірного житлового будинку як спадкоємиця за законом, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину і не заперечується сторонами.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. діяв ЦК УРСР в редакції 1963р., ст.ст.524,525 якого передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями 1 черги передбачених ст.529 ЦК УРСР були дочка ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_4.

Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Вимоги щодо обов'язкового звернення спадкоємця до органів нотаріату ЦК 1963р. не містив, тому позивачі самі мали право визначити спосіб реалізації права у вигляді звернення до нотаріальної контори чи фактичного прийняття спадщини. Тому постійне проживання ОСОБА_4, яка від спадщини не відмовилася, до та на час смерті з ОСОБА_5, а також після смерті останньої за вказаною адресою свідчить про фактичне прийняття нею спадщини після смерті дочки, що узгоджується з вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР, які регулюють спірні правовідносини. Тобто на час смерті ОСОБА_4 була власником 1/3 частини спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. та мала право, як спадкоємець за законом, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 на 1/6 частини спірного житлового будинку.

ЦК України врегульовано порядок здійснення права на спадкування після 2004р.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2, яка мешкала разом з ОСОБА_4 та користувалась частиною спірного будинку, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом.

Відповідно до волевиявлення ОСОБА_4 у заповіті зазначено про перехід до ОСОБА_2 всіх прав, що мала ОСОБА_4 на час смерті, тобто права власності на 1/3 (після смерті чоловіка) та 1/6 частини (після смерті дочки ОСОБА_5.), а саме на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у цілому.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а тому первісний позов не підлягає задоволенню, проте уточнений зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачкою доведені обставини на які вона посилається в позові.

Не отримання свідоцтва про право на спадщину не є підставою для втратиправа на спадщину, а лише неможливість розпорядженням нерухомим майном, про що зазначено в постанові Верховного Суду України в справі №6-164цс12 в д 23.01.2013р.

Оскільки частка ОСОБА_4 після смерті чоловіка складала 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, а 1/6 частина - після смерті доньки ОСОБА_5, то ОСОБА_2 успадкувала 1/3 та 1/6 частини, що дорівнює ? частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_4

Правовстановчим документом є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.11.2001р. 2-ю ХДНК, р.№2-1965 відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала 1/6 частину зазначеного будинку. Реєстрацію право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_19 за ОСОБА_1 на підставі зазначеного свідоцтва суд вважає помилковою та не приймає до уваги, оскільки КП «ХМБТІ» виконувало лише функції реєстрації права власності і не було наділене повноваженнями про передачу у власність відповідного майна, а підставою права власності був відповідний установчий документ, яким є свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. Тому суд не приймає доводи представників позивача про реєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за ОСОБА_1, який не є доказом права власності.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, позивачка ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не могла отримати свідоцтва у зв'язку з поважними причинами, що підтверджується відповіддю 2-ї ХДНК від 08.04.2015р., а саме відсутністю документа про право власності на 1/6 частини будинку за спадкодавцем ОСОБА_4, у зв'язку з чим не мала можливості реалізувати своє право на спадщину, тому її право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.3, 15 ЦПК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 883 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України, ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: друга Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом від 05 квітня 2003р., після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 883 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Проценко