Справа № 344/9891/17
Провадження № 2/344/3371/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування м. Івано-Франківська до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що на обліку в органі опіки та піклування м.Івано-Франківська як дитина, позбавлена батьківського піклування, з 21.09.2015 року перебуває ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 13.08.2015 року дитина відібрана від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, а також прийнято рішення щодо накладення заборони на відчуження житла. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року №567 ОСОБА_2 влаштовано в прийомну сім'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_3. Дівчинка зареєстрована та має право користування житлом в АДРЕСА_1. За результатами психічного обстеження дівчинки від 15.05.2017 року №339, членами своєї сім'ї вона вважає прийомних батьків, яких вважає мамою і татом. Проективні методики вказують на емоційну близькість дитини з прийомними батьками, авторитетом для ОСОБА_2 є батько. Біологічна мати в сімейну ситуацію не включена, ставлення до дитини нейтральне. Впродовж 1 року 9 місяців з часу прийняття рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав відповідачка не звернулась до суду про повернення собі дочки на виховання, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не бере участі у її вихованні та утриманні, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідачка надала нотаріально засвідчену заяву від 30.05.2017 року, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_2

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила стягнути аліменти на користь малолітньої дитини з відповідачки в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно (а.с. 45).

Прокурор позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просила розглядати справу без її участі (а.с. 33).

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва Серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками дитини зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ від 23.05.2015 року №52403.4-01-24, відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 9).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 року відібрано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав та передано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Заборонено органу реєстрації місця проживання та місця перебування осіб без погодження органу опіки та піклування зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Відповідно до довідки-виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім'ї КП "Єдиний розрахунковий центр" від 22.05.2015 року №02-02/1236, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_8 - уповноважений власник; ОСОБА_2 - правнучка; ОСОБА_1 - онука; ОСОБА_9 - онука; ОСОБА_10 - правнучка (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року №566 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із відібранням дитини від матері рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.08.2015 року; відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року №567 створено прийомну сім'ю на базі сім'ї ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають в АДРЕСА_2. Влаштовано у прийомну сім'ю малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 16-18).

Згідно Інформації про участь матері у вихованні ученці 4-Г класу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від 15.05.2017 року №339 Івано-Франківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа-ліцей №23 Прикарпатського національного університету імені ОСОБА_12", мати, ОСОБА_1, не в змозі забезпечити доньку всім необхідним для навчального процесу, оскільки не працює і знаходиться у важкому матеральному становищі. Мама декілька разів з'являлась до школи, мало цікавиться успіхами дитини (а.с. 25).

Як вбачається з Інформації про результати психологічного обстеження ученці 4-Г класу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від 15.05.2017 року Івано-Франківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа-ліцей №23 Прикарпатського національного університету імені ОСОБА_12", за даними психодіагностики встановлено психологічний клімат в сім'ї: членами своєї сім'ї дівчинка вважає хресну маму та її чоловіка, яких називає мамою і татом. Проективні методики вказують на емоційну близькість дитини з хресною матір'ю, авторитетом для дівчинки є батько. Біологічна мати в сімейну ситуацію не включена, ставлення до неї нейтральне (а.с. 26).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 13.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_3, сім'я складається із трьох осіб: ОСОБА_4 - опікун; ОСОБА_3 - чоловік опікуна; ОСОБА_2 - дитина під опікою. Вихованням та утриманням дівчинки займається опікун - ОСОБА_4 (хресна мама дитини) спільно з чоловіком любчич ОСОБА_13. Умови проживання учениці 4-Г класу ОСОБА_2 задовільні. Опікун - ОСОБА_4 займається вихованням та утриманням дитини на належному рівні (а.с. 27).

Як вбачається із заяви, посвідченої державним нотаріусом Першої Івано-Франківського державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., зареєстровано в реєстрі за №2-820, ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одночасно заявила, що участі у вихованні та утриманні своєї дочки не приймає та не виконує батьківських обов'язків щодо неї (а.с. 33).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування нею своїми обов'язками, чи вживалися до неї заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надала суду висновок щодо доцільності (недоцільності )позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого на обліку в службі у справах дітей перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дівчинка зареєстрована та має право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.08.2015 року (справа №344/10290/15-ц, провадження №2/344/3980/15) за позовом органу опіки та піклування м.Івано-Франківська малолітню ОСОБА_2 відібрано від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року № 566 ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року № 567 малолітню влаштовано в прийомну сім'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які проживають за адресою: АДРЕСА_3, в якій дівчинка перебуває на даний час.

Відповідно до звіту від 24.10.2016р. про стан виховання, утримання та розвиток дитини у прийомній сім'ї, дівчинка адаптувалася у сім'ї ОСОБА_3, зріс її рівень самостійності, підвищився рівень культури поведінки та розвитку соціально-побутових навичок.

За результатами психологічного обстеження дівчинки від 15.05.2017р. за №339 практичним психологом навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа-ліцей №23 Прикарпатського національного університету імені ОСОБА_12» членами своєї сім'ї вона вважає прийомних батьків, яких називає мамою і татом. Проективні методики вказують на емоційну близькість дитини з прийомними батьками, авторитетом для ОСОБА_2 є батько. Біологічна мати в сімейну ситуацію не включена, ставлення до неї нейтральне.

Згідно абзацу 8 п.8 постанови KM України від 24.09.2008 року №866 «Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення їх батьківських прав.»

Впродовж 1 року і 9 місяців з часу прийняття рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав вона не звернулася до суду про повернення собі дочки на виховання; ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не бере участі у її вихованні та утриманні, що є підставою для позбавлення її батьківських прав, відповідно до пп.2 п.1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену заяву від 30.05.2017р., де не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 та просить розглядати питання позбавлення її батьківських прав на комісії з питань захисту прав дитини без її участі.

Прийомні батьки проінформовані про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, про що не заперечують, та мають намір і надалі виховувати дівчинку у своїй сім'ї.

З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37, 38).

З врахуванням того, що відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_2, не виконує взяті на себе зобов"язання по догляду та утриманню дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки на користь малолітньої дитини аліментів, то суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що представник позивача просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, відповідачка офіційно не працевлаштована, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідачки на користь малолітньої дитини слід визначити по 950,00 грн. щомісячно, оскільки, визначений представником позивача розмір аліментів є значно завищеним у відповідності до вимог чинного законодавста.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_1 аліментів в користь ОСОБА_2 щомісячно в розмірі по 950,00 гривень до досягнення нею повноліття починаючи з 01.08.2017 року.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

А тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави 1 280,00 (640*2) гривень судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 164, 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування м. Івано-Франківська до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задоволити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі по 950 (дев'ятсот п'ятдесят) гривень до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 01.08.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - на користь стягувача Державної судової адміністрації України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУДКС України в м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 1 280,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.