Справа № 645/2297/17
Провадження № 2/645/1587/17
У Х В А Л А

29 травня 2017 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ,

в с т а н о в и в :

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, у якому просила:

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

- в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право приватної власності на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки «Peugeot» сірого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1;

- визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки «Peugeot» сірого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам Закону України Про судовий збір, а саме позивачем не сплачено судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,00 грн.).

Також відповідно до абз. 2 п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно ст. 80 ЦПК України - ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

До позовної заяви ОСОБА_1 додала копію договору купівлі-продажу квартири серії ВВА № 197635 від 27.11.2003 року, згідно якого ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за 62 675,00 грн.

Позивачем зазначено ціну позову 83 000,00 грн., вартість майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не зазначена, згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2003 року - 62 675,00 грн., а вартість автомобіля марки «Peugeot» (або його 1/2 частини) взагалі не зазначена, суд розцінює зазначену ціну позову, як суттєво занижену, що не відповідає вартості майна на даний час.

Крім того, відомостей щодо придбання автомобіля марки «Peugeot» в період шлюбу, взагалі надано не було.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи. За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості майна).

Також ОСОБА_1 разом з позовною заявою подала заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку з тим, що вона має важке фінансове становище, виховує неповнолітню доньку, тому не взмозі оплатити судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 82 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При дослідженні позовної заяви та доданих до неї документів, а також заяви про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що вони не містять доказів певного майнового стану ОСОБА_1 у контексті передбачених законом підстав для відстрочення сплати судового збору. Тому дане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позов містить вимоги майнового характеру про визнання права власності та при цьому позивачем не сплачено за ці вимоги судовий збір, то необхідно вказати ціну позову щодо вимоги майнового характеру, виходячи із дійсної вартості майна на даний час та відповідно сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору, надати суду підтвердження вартості вищевказаного майна на даний час, з яких позивач виходив при визначенні ціни позову, а також надати підтвердження придбання автомобіля в період шлюбу.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відсрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали та попередити, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Ульяніч