Справа № 569/9001/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 червня 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

12 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, в якому просить визнати право власності на 19 знаків для товарів і послуг та зняти з 19 знаків для товарів та послуг арешт.

В порушення вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Розмір судового збору, який слід сплатити за позовну вимогу немайнового характеру становить 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено 19 вимог немайнового характеру (зняти арешт з 19 знаків для товарів і послуг), тому розмір судового збору, який слід сплатити за позовні вимоги немайнового характеру становить 12160 грн. (640Х19).

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру визнання права власності на 19 знаків для товарів і послуг.

У відповідності до вимог п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивач не вказав ціни позову щодо вимог про визнання права власності на 19 знаків для товарів і послуг.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначених розяснень убачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про право власності на майно, визначається позивачем з урахуванням вартості спірного майна, а не судом, за правилами встановленими п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, відповідно до якого в позовах про право власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

З огляду на викладене, позивачу слід вказати ціну позову, виходячи із вартості спірного майна, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Таким чином, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу за позовні вимоги майнового характеру становить 1% від ціни позову, але не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху для виправлення недоліків, а саме:

-здійснити оплату судового збору відповідно до ціни позову за позовні вимоги майнового характеру;

-здійснити оплату судового збору у сумі 12160 грн. 00 коп. за позовні вимоги немайнового характеру.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко