Справа № 352/1086/17
Провадження № 2/352/870/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що його мама ОСОБА_3 була власником будинковолодіння по вул. Незалежності, 11 в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області. 05.10.2011 р. мама склала заповіт, згідно якого дане будинковолодіння заповіла позивачу. Після смерті 13.11.2016 р. матері відкрилась спадщина на спірне будинковолодіння. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом з мамою на час відкриття спадщини, однак без реєстрації. Інший спадкоємець за зазначеним заповітом є його сестра- відповідачка ОСОБА_2, яка спадковує інший житловий будинок та земельну ділянку. З огляду на те, що спадкове будинковолодіння відносилося до колгоспного двору, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, про що свідчить відмова нотаріуса у видачі свідоцтва. Тому просив встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем у будинковолодінні № 11 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що предметом спору є право власності на будинковолодіння № 11 по вул. Незалежності (колишня вул. Райківського) в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області, яке мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживала ОСОБА_3 голова двору, яка мала право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживала в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратила. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вона стала одноосібним власником будинковолодіння.

ОСОБА_3 10.01.1990 р. на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. отримала свідоцтво про право власності на жилий будинок, 10.01.1990 р. за нею як головою колгоспного двору Івано-Франківським ОБТІ зареєстровано право власності на спірне будинковолодіння.

Вартість будинковолодіння на даний час становить 84765 грн.

Після смерті 13.11.2016 р. ОСОБА_3 позивач як спадкоємець за заповітом, посвідченим 05.10.2011 р. секретарем Майданської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки до смерті матері постійно проживав разом з нею у спадковому будинковолодінні, здійснюючи за нею догляд.

Встановлено, що спадкоємцем за даним заповітом на інше нерухоме майно є рідна сестра позивача, яка є відповідачкою у справі, належну частину спадщини після смерті матері прийняла, на спірне будинковолодіння не претендує.

Вказані обставини, які відповідачкою не заперечувались, підтверджуються показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що у звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння позивач позбавлений можливості отримати таке свідоцтво у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Крім того, слід встановити факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідне йому для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини станом на 13 листопада 2016 року у будинковолодінні № 11 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 11 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 84765 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 05 жовтня 2011 р. секретарем Майданської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець