АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3678/17 Справа № 201/2499/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів залишено без руху. Надано дводенний строк для усунення недоліків (а.с.6-7).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність ухвали, ставить питання про її скасування та ухвалення рішення про задоволення його позовних вимог (а.с.9-10).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася з позовною заявою до ПАТ КБ"ПриватБану" та просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь матеріальні збитки індексу інфляції за весь період користування вкладом у розмірі 4680 грн. (а.с.1-2).

17 лютого 2017 судом постановлено ухвалу про залишення вказаної позовної заяви без руху у звязку з несплатою судового збору, оскільки станом на день подання позивачем даної позовної заяви (16 лютого 2017 року) пільги щодо сплати судового збору він не мав, так як на цей час діяла нова редакція ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», за якою «споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав» було виключено з категорії пільгових.

Однак, з даним висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Згідно зі ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

Разом з цим, у п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року розяснено, що оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст.14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Так ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Між тим, характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законі України «Про захист прав споживачів» та Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», тому він звільняється від сплати судового збору при розгляді даної справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_4 без руху, з вищезазначених підстав, є необґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм ЦПК України, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді