Справа № 127/9729/17
Провадження 2/127/3587/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Ан О.В.

за участю секретаря Мельника А.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , 3-я особа без самостійних вимог приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту не дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила визнати не дійсним заповіт , вчинений 24.04.2013 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки вважала, що на момент вчинення правочину не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними оскільки останній час перебувала під наглядом дільничого лікаря в зв»язку з розладами психіки.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви, вказала, що ОСОБА_7 була її рідною сестрою і раніше склала заповіт, в якому все своє майно залишила їй. Останні роки ОСОБА_7 нікого не впізнавала, перебувала на лікуванні і психіатричній лікарні. Їй було встановлено діагноз розлад психіки. Тому вона вважає, що заповіт вчинений ОСОБА_7 на її невістку ОСОБА_2 належить визнати недійсним.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та в судовому засіданні заявила клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім.. Академіка ОСОБА_8.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову, вказала, що вона фактично доглядала за ОСОБА_9 і з вдячності остання склала на неї заповіт. В 2013 році ОСОБА_7 була відносно здоровою, розладів психіки не мала.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, вказала на наявні виправлення і дописки в амбулаторній карті ОСОБА_7, зазначила, що на лікування в психоневрологічну лікарню ОСОБА_7 потрапила через рік після вчинення заповіту.

3-я особа на стороні від подача без самостійних вимог Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вказала, що в 2013 році до неї прийшла ОСОБА_7, яка хотіла зробити заповіт. Вона роз»яснила ОСОБА_7 її права, наслідки вчинення заповіту, мала нею невелику бесіду, в результаті якої впевнилась, що вказана особа адекватна, розуміє значення своїх дій і бажає скласти заповіт. Будь-яких підозр в хворобливому стані ОСОБА_7 у неї не виникло. Нею був складений проект заповіту, який який був прочитаний ОСОБА_7. Ознайомившись з текстом заповіту ОСОБА_7 самостійно вчинила напис к ньому та підписала заповіт.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона як агент страхової компанії обходила будинки та укладала договори страхування нерухомого майна. Приблизно з 2 011 року договір страхування на будинок ОСОБА_7 оформляли на ОСОБА_4 , бо ОСОБА_7 не розуміла що від неї хочуть. Коли вона йшла на роботу то бачила ОСОБА_7В на зупинці громадського транспорту , де остання сиділа впродовж довгого часу. На її запитання ОСОБА_7 не реагувала, бо не розуміла. З 2011 року ОСОБА_7 її не впізнавала і не хотіла оформляти страховку, а Томяк відгукнулась і виявила бажання застрахувати нерухоме майно. Близько 4-х років тому вона бачила, що ОСОБА_7 йде зі спущено панчохою, а один раз її вів незнайомий мужчина.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що раніше працювала з ОСОБА_4 і досі з нею приятелює. Останній раз вона бачила здоровою ОСОБА_7 на ювілеї ОСОБА_4, але в якому році це було повідомити не може. В подальшому вона Томяк не відвідувала. З телефонних розмов з позивачем їй відомо, що ОСОБА_7 страждає на розсіяний склероз,. Коли вона дзвонила до Томяк, то цікавилась станом здоров»я ОСОБА_7 і зі слів Томяк їй відомо, що з часом ОСОБА_7 ставало все гірше. Вона відвідувала Томяк в 2012 році і тоді ОСОБА_7, яка знала її як співробітницю Томяк, не впізнала її, питала хто вона. В літку 2012 року вона бачила, що ОСОБА_7 розмовляє сама з собою. Після смерті ОСОБА_7, Томяк повідомила їй , що ОСОБА_2 переробила заповіт ОСОБА_7 на себе.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що відвідувала свою приятельку ОСОБА_4 в літку 2012 року ( коли дозріла смородина), ОСОБА_7 її е впізнала та питала хто вона. За станом свого здоров»я в подальшому вона спілкувалась з ОСОБА_4 тільки по телефону і зі слів Томяк їй відомо, що ОСОБА_7 її не впізнає. Одного разу ( дати не пам»ятає) вона бачила ОСОБА_7 а зупинці трамваю та пропонувала відвести її додому, ОСОБА_7 відмовилась, не впізнала її і питала хто вона.

Суд дослідив матеріали справи та встановив, що 22.02.2017 року померла ОСОБА_7 ( свідоцтво про смерть на а.с. 5). Позивач подала заяву про прийняття спадщини оскільки 13.11.2005 року ОСОБА_7 склала заповіт і все своє майно заповіла ОСОБА_4 ( заповіт на а.с. 6). ОСОБА_7 належав будинок 61 по вул. Богомольця м. Вінниці ( технічний паспорт на а.с. 42-45) . В 2009, 2010 , 2011 роках ОСОБА_7 укладала з НАЦК « Оранта» договір страхування нерухомого майна ( договори на ас. 46- 48 . В 2013-2017 роках договори страхування нерухомого майна , розташованого за адресою м. Вінниця вул.. Богомольця 61 НАЦК « Оранта» укладала з ОСОБА_4 ( договори на а.с. 49- 53).

Згідно копії медичної карти ( на а.с. 63-85 ) ОСОБА_7 з 14.05.2014 по 15.05.2014 перебувала на лікуванні в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім.. Акад. ОСОБА_8 з діагнозом деменція помірного ступеню; ( на а.с. : 86- 107 ) з 06.06.2014 по 10.06.2014 року перебувала на лікуванні в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім.. Акад. ОСОБА_8 з діагнозом деменція помірного ступеню .

Згідно копії спадкової справи ( на а.с. 112- ) заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_2, ОСОБА_4,ОСОБА_13А.) , згідно заповіту, складеного 24.04.2013 року ОСОБА_7 заповіла все її нерухоме і рухоме майно ОСОБА_5.

Суд оглянув в судовому засіданні медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7В , згідно заяви в якій ОСОБА_7 05.07.2012 року надала згоду на обробку і використання її персональних даних. Впродовж 2010 - ОСОБА_7 встановлювали діагноз вірусний міокардит, склероз коронарних судин аорти, гострий остеохондроз хребта, дифатеросклеротичний міокардит аорти, гострий тромбофлебіт. В виписному епікризі № 2551 що до стаціонарного лікування з 10.08. по 2011 року є дописи іншим почерком та іншим кольором пасти про атеросклероз аорти та судин головного мозку, варикозне розширення вен. Згідно страхового анамнезу від 18.02.2013 року ОСОБА_7 дігнозстовано диф. кардіосклероз, склероз аорти, склеротична гіпертензійний церебросклероз ДЕП 11 ст. змішаного типу, варикозне розширення вен. Згідно виписного епікризу ; 1406 стаціонаного лікування в терапевтичному відділі МКЛ № 3 діагностовано УХК, атеросклеротичний кардіосклероз, аретросклероз аорти коронарних судин, склеротична гіпертензія. м В страховому анамнезі від 06.03.2013 року виплавлена дата року , в розіділі скарги зазначено, що хвора не адекватна, на поставлені питання не завжди відповідає; зі слів родичів хвора скаржиться на те, що її обкрадають. Діагностовано ДЕП 2-3 ст. змішаного ґенеза, ХПМК 2-3 ст. Когнітивні розлади. З 24.06 по 17.06.2013 року ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в від. МКЛ № 3 з діагнозом 2 хс.. Атеросклероз, к/склероз, а/склероз аорти, коронарних судин, склеротична гіпертензія. Згідно записів лікаря загальної практики при огляді дома; 12.11.13 зі слів родичів хвора агресивна, погіршилась пам»ять, увага. Хвора в контакт не вступає, Розлади мислення. Діагноз: деменція, порушення поведінки, агресивна поведінка, розлади мислення, склеротична гіпертензія; 09.01.2014 року 6 хвора агресивна, неадекватна. Зі слів родичів у хворої погіршилась пам»ять, увага, Хвора не одноразово направлялась на консультацію до психіатра в ВОПНД . Дігноз: деменція, порушення поведінки ( агресивна поведінка) . Розлади мислення, дифузний кардіосклероз. Огляд лікаря 10.06.2014 року : Хвора дезорієнтована. На питання не відповідає Діагноз : деменція помірного ступеню, нез»ясованого ґенезу . Огляд лікаря загальної практики 19.06.2015 року скарги на головний біль, запаморочення, шум, роздратованість, погни сон, збудження, переміна настрою, агресивність. Діагноз: атеросклеротичний міоардіосклероз, склеротична гіпертензія , склероз аорти, деменція.

В судовому засіданні представник позивача подала клопотанням про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просила доручити експертам-психіатрам комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_8». Перед експертами поставити наступні запитання: на які психічні , інші захворювання чи розлади могли впливати на усвідомлення своїх дій та керування ними, страждала ОСОБА_7 в момент складення нею заповіту 24.12.2013 року; - чи могла ОСОБА_7 в наслідок свого захворювання ( розладу) розуміти значення своїх дій і керувати ними під час складення нею заповіту 24.04.2013 року?.

Відповідач та представник відповідача не заперечила щодо призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, наполягали на вирішенні 2-го питання, поставленого представником позивача.

Згідно з частиною 1 статті 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, психічний стан особи.

З огляду на вказане, суд вважає, що встановлення психічного стану ОСОБА_7 на час складення заповіту 24.04.2013 року має значення для всебічного та обєктивного розгляду даної справи, а відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

При цьому суд приймає до уваги медитчні картки ОСОБА_7 та вважає, що вирішення питання про захворювання ОСОБА_14 не є доцільним, та виключає це питання з переліку поставлених перед експертом.

Відповідно до вимог ст. 202 ЦПК України на час проведення експертизи провадження по справі належить зупинити.

Враховуючи викладене та керуючись п.п.1.13 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», ст.ст. 143, 144, 145, 147, 150, п.5 ч.1 ст. 202, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Призначити у цивільній справі №127/9720/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , 3-я особа без самостійних вимог приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту не дійсним посмертну судову психіатричну експертизу, відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22.02.2017 року . Проведення експертизи комунальному закладу Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_8 (м. Вінниці, вул. Пирогова, 109).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від надання висновку

На вирішення експертів поставити наступні питання:

-чи могла ОСОБА_7 станом на час складення заповіту 24.04.2013 року розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_4 (вул. Д. Майбороди 2а м. Вінниця 21000), розяснивши їй положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Для вирішення поставлених питань надати експертам матеріали цивільної справи №127/4783/17 та медичну і карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, диск запису судового засідання.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертиз, але не пізніше 10.01.2018 року.

Ухвала в частині призначення експертизи оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: