№ 336/2530/17
провадження № 2/336/1583/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району) про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 15.08.2003 р. вона уклала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. народилась донька - ОСОБА_4 23.02.2015 р. рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За кордоном (в Ізраїлі) проживає її рідний брат - ОСОБА_5 У 2017 р. вона має намір разом з матір»ю - ОСОБА_6 та доньками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідати брата за кордоном.

Мета поїздки - оздоровлення дітей та їх культурний розвиток, підстави виїзду за кордон - гостьовий лист, виїзд тимчасовий, період - 2007 рік.

Місце перебування відповідача їй не відомо. Неможливість отримання дозволу батька на виїзд дітей за кордон є перешкодою для виїзду за межі України.

За позовом ОСОБА_1 просить суд надати їй дозвіл на виїзд дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон без дозволу (згоди) та супроводу батька - ОСОБА_2 у період 2017 року.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду направлена заява від імені відповідача, в якій зазначено про неможливість його явки до суду через перебування за межами України та про визнання позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, рішення по справі відносять на розсуд суду.

Вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, приймаючи до уваги позицію позивача, відповідача та представника третьої особи, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15.08.2003 р. по 23.02.2015 р., від шлюбу вони мають неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3, 6, 9,10).

З тверджень позивача, викладених в позовній заяві встановлено, що ОСОБА_1 у 2017 р. має намір тимчасово разом з дітьми виїхати за кордон.

В поданій до суду заяві відповідач зазначає, що через перебування його за межами України, він не має змоги надати нотаріально посвідчену згоду та виїзд дітей за кордон у супроводі матері.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з приписами ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків може здійснюватись без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинне законодавство не передбачає підстави для відмови у перетині кордону дитиною, а лише встановлює особливий порядок надання дозволу на виїзд неповнолітньої особи у разі відсутності згоди одного із батьків за рішенням суду.

Отже, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України, для забезпечення їх інтересів, суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька.

Обставин, які з урахуванням віку та стану здоров»я, перешкоджали б виїзду неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кордон судом не встановлено, у зв»язку з чим суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району) про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за кордон без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_2 у період 2017 року.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, за кордон без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_2 у період 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк