Справа №: 398/2078/16-ц
провадження №: 2/398/227/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" червня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого Крімченко С.А.,

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19 серпня 1972 р. він та відповідачка уклали шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 діти на даний час досягли повноліття. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися через різні типи характерів. Тому між ними часто виникали сварки, непорозуміння. Фактично шлюбні відносини припилили з 2014 р. та з цього часу проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідачка не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС.

В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, зазначив, що наданий судом строк на примирення не дав позитивних результатів.

Відповідачка про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки на імя ОСОБА_2 (а.с.30), причини неявки не повідомила, письмові письмові пояснення не подала.

Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів.

За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Встановлено, що 19 серпня 1972 р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу в них народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час досягли повноліття. Фактично шлюбні відносини припилили з 2014 р. та з цього часу проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Між сторонами втрачене взаємопорозуміння, почуття любові та поваги, шлюб між ними існує формально.

Ухвалою суду від 01.03.2017 р. за клопотанням відповідачки сторонам було надано строк на примирення три місяці.

В судовому засіданні 01.03.2017 р. відповідачка зазначила, що перебуває у шлюбі з позивачем вже тривалий час, тобто з 1972 року, тому є можливість для збереження шлюбу і нею будуть прийматися заходи для цього.

Але відповідачкою не надано доказів вжиття заходів для примирення з позивачем та збереження сім`ї. Сторонами не досягнуто примирення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки.

Відповідач в судовому засіданні 01.03.2017 р. пояснив, що сім`ю зберегти неможливо, між ним та дружиною, відповідачкою по справі, втрачено почуття поваги та любові, сім`я існує формально, він проживає з іншою жінкою близько 3 років, фактично створивши нову сім`ю.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що вони не проживають разом близько трьох років; недосягнення примирення за час розгляду справи в суді; волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, пред'явивлення ним позову до суду з усвідомленням наслідків розірвання шлюбу; відсутністю у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної поваги та любові, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою.

Тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є доведеними та підлягають задоволенню.

Підстав для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу немає, один з подружжя наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалення рішення про розірвання шлюбу не перешкоджає вирішенню питань щодо майнових прав на спільне сумісне майно подружжя.

Керуючись наведеним та ст.112 СК України, ст.ст. 209,215 ЦПК України,-

Вирішив:

Шлюб, укладений Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 19 серпня 1972 р., актовий запис № 458, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя