Справа № 703/1841/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

прокурора: Розживочкіної М.І.

представника заявника: ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою виконуючого обовязки головного лікаря комунального закладу «ОСОБА_4 обласна психіатрична лікарня» про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди, -

встановив:

Виконуючий обовязки головного лікаря КЗ «ОСОБА_4 обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричної лікарні, який 9 червня 2017 року о 10 годині 15 хвилин був госпіталізований до КЗ ЧОПЛ згідно направлення лікаря психіатра КЗ «ОСОБА_4 обласний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 обласної ради з ознаками тяжкого психічного розладу. 9 червня 2017 року був оглянутий лікарем психіатром ОСОБА_7 у приймальному відділенні КЗ ЧОПЛ, який підтвердив висновок про необхідність його госпіталізації. 9 червня 2017 року о 14 годині 10 хвилин хворий був оглянутий комісією лікарів психіатрів, заступником головного лікаря ОСОБА_8, завідуючої відділенням ОСОБА_9 та лікарем ординатором ОСОБА_3, які підтвердили обґрунтованість на госпіталізацію хворого.

Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості обумовленої хромосомною патологією з частими збудженнями та ауто агресією, стан декомпенсації, які обумовлюють його безпорадність та неможливість самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Просила заяву задовольнити. Також вказала, що ОСОБА_5 страждає на психічний розлад з дитинства, є інвалідом І групи безтерміново з 1992 року, двічі лікувався у відділенні КЗ «ЧОПЛ» з приводу погіршення психічного стану.

Прокурор заяву про госпіталізацію підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_5 був доставлений в судове засідання, однак його стан унеможливив прийняття ним участі при розгляді справи.

Законний представник ОСОБА_10 до суду не зявилася, згідно довідки №039 від 12 червня 2017 року КНП ЧМР «ОСОБА_4 міська лікарня відновного лікування» знаходиться на лікуванні з 23 травня 2017 року у терапевтичному відділенні. Стан хворої важкий, самостійно пересуватися не може.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «ОСОБА_4 обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2013 року по справі 712/745/13-ц 2-о/712/40/13 ОСОБА_5 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_10 Рішення суду вступило в законну силу 2 липня 2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був доставлений до комунального закладу ЧОПЛ згідно направлення лікаря - психіатра КЗ «ОСОБА_4 обласний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 обласної ради у зв'язку з погіршенням психічного стану.

Згідно з висновком ЛКК КЗ «ОСОБА_4 обласна психіатрична лікарня» від 12 червня 2017 року, заступника головного лікаря ОСОБА_8, завідуючого відділенням ОСОБА_9, лікаря-ординатора ОСОБА_3 ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості обумовленої хромосомною патологією з частими збудженнями та аутоагресією, стан декомпенсації, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих і потребує стаціонарного лікування.

Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до комунального закладу «ОСОБА_4 обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 обласної ради в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська

ОСОБА_11 ОСОБА_1

ОСОБА_2