РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун.№759/17829/16-ц

пр.№2/759/2026/17

21 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АТЕК», третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про зобов'язання видати ордер на жиле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство «АТЕК» видати йому спеціальний ордер на жиле приміщення в кімнаті АДРЕСА_1, посилаючись на ті підстави, що спільним рішенням профкому та адміністрації підприємства у зв'язку із роботою у Київському екскаваторному заводі, на даний час це ПАТ «АТЕК», позивачу було надано для проживання кімнату АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що він був заселений до гуртожитку із дотриманням чинного законодавства, в установленому порядку зареєстрований в кімнаті №204, тому вважає, що відповідач визнав за ним право користування даним жилим приміщенням в гуртожитку, проте спеціальний ордер на заняття жилого приміщення позивачу так і не було видано, незважаючи на його численні звернення. Позивач вважає, що відсутність спеціального ордеру порушує його житлові права і є перешкодою для користування його права на приватизацію приміщення в майбутньому, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання представника Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про розгляд справи за відсутності представника та просить постановити рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.40).

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Київським екскаваторним заводом з 14.11.1990 по 25.10.1999, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 (а.с. 7-17).

ОСОБА_1 зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним записом у паспорті громадянина України (а.с. 5).

Відповідно до положень Глави 4 ЖК єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Частиною 2 ст. 128 ЖК передбачено, що жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету.

Позивач у позові зазначив, що він був заселений до гуртожитку із дотриманням чинного законодавства, в установленому порядку зареєстрований в кімнаті №204, тому вважає, що відповідач визнав за ним право користування даним жилим приміщенням в гуртожитку, проте спеціальний ордер на заняття жилого приміщення позивачу так і не було видано, незважаючи на його численні звернення, однак матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача про видачу йому спеціального ордеру.

Крім того, відповідно до довідки ПАТ «АТЕК» від 21.11.2017 питання про надання ОСОБА_1 ордеру на житлову кімнату №204, його вселення на спільних засіданнях адміністрації та профкому ПАТ (ЗАТ) «АТЕК» не розглядалось (а.с.75).

Позивач зазначає, що відсутність спеціального ордеру порушує його житлові права і є перешкодою для користування, однак посилання позивача є необгрунованими, оскільки відповідачем не оспорюється той факт, що позивач поселений в гуртожиток незаконно, так як і не відповідачем не ставиться питання про виселення позивача з даної кімнати.

Посилання позивача на те, що відсутність спеціального ордеру, порушує його право на приватизацію житла, в якому він постійно проживають є недоведеними, тому, що позивач не надав суду будь-яких доказів про те, що він звертався до компетентних органів з проханням провести приватизацію, а йому було відмовлено.

Статтею 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із вимогами ст. 15 ЦПК України, суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. Суди розглядають вищевказані справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Отже, судовому захисту підлягає лише порушене, не визнане або оспорюване право особи.

Відповідно до ст. 129 ЖК України ордер видається лише на вселення і під час вселення в гуртожиток на житлову площу і діючим законодавством видача ордеру після того, як мешканці там проживали вже більш, як тривалий час, не передбачена.

Оскільки, позивач вже давно поселений в даний гуртожиток, то відповідно до діючого житлового законодавства, можливість поселення в гуртожиток в тому разі, коли люди вже там проживають, відсутня, а беручи до уваги, що позивач в гуртожитку постійно проживає, постійно зареєстрований, перебуває на квартирному обліку, то і необхідності в видачі ордеру для вселення не має.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог та відмові у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 58 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АТЕК», третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про зобов'язання видати ордер на жиле приміщення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: