справа №619/3333/17
провадження №2/619/1747/17
РІШЕННЯ

іменем України

17 листопад 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності, -

встановив

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, в якому просила: встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 05 жовтня 2016 року. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що 05 жовтня 2016 року помер її цивільний чоловік - ОСОБА_4. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24. ОСОБА_3 з покійним чоловіком ОСОБА_4 шлюб не реєстрували, проживали в фактично шлюбних відносинах з січня 1984 року по день смерті. За час подружнього життя з цивільним чоловіком у них народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. В даному домоволодінні позивач мешкає з 1984 року і по теперішній час, хоча зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, спору про майно немає. Спадок після смерті чоловіка, вона прийняла фактично шляхом вступу в управління ним протягом встановленого законом строку, на момент його смерті і після користується вказаним майном, сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт, користується всіма речами, що знаходяться в будинку: меблями, посудом, білизною та всім іншим майном, яке було придбане за життя чоловіка на загальні кошти та збереження. За свої кошти здійснила поховання чоловіка. На спадок крім неї ніхто не претендує. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті чоловіка в встановлений законом термін (6-ти місячний) не подавала, так, як вважала, що мешкаючи в будинку більше 30 років прийняла спадщину фактично. Це підтверджується актом за участю депутата Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та свідків, сусідів, які можуть підтвердити, що на момент смерті чоловіка фактично з 1984 року вони проживали однією родиною, вели спільне господарство. ЇЇ цивільний чоловік хворів та був взятий на облік у лікаря з 1984 року, пізніше був інвалідом 1 групи «А» - лежачим, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 447109 від 28.07.2016 року Міністерства охорони здоровя України та історією хвороби, яка знаходиться на зберіганні вдома. Після поховання чоловіка, ОСОБА_8 захворіла, був інсульт знаходилася на стаціонарному лікуванні, стала також інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА Міністерства охорони здоровя України, тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори. Шлюб вчасно не змогли зареєструвати тому, що чоловік тяжко хворів, постійно перебував на лікуванні, лікарі тривалий час не могли встановити діагноз хвороби та в результаті помер від раку головного мозку. Після звернення до приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 була надана відповідь, що по питанню прийняття спадщини від ОСОБА_4 до нотаріальної контори ніхто не звертався.

У судове засідання представник Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області не зявився, селищний голова ОСОБА_10 подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

У судовому засідання позивач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_11 просили задовольнити позов з підстав, які зазначені у позовній заяві.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 розповіла, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та є сусідкою ОСОБА_8, яка з 1984 року по 05 жовтня 2016 року проживала однією сімєю з ОСОБА_4. Від спільного проживання у них народилося троє дітей.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 розповіла, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, та є сусідкою ОСОБА_8, яка з 1984 року по 05 жовтня 2016 року проживала однією сімєю з ОСОБА_4.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу від 09.07.1984, ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», інвентаризаційна справа №1835, реєстровий №11-1908, житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24, належить ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №565902, ОСОБА_4 помер 05 жовтня 2016 року.

Згідно довідки №3064 від 12.10.2016, виданої Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3 поховала ОСОБА_4, який помер 05 жовтня 2016 року.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 02.10.2017, складеного депутатом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_14, ОСОБА_3 з 1984 року по 05 жовтня 2016 року проживала однією сімєю з ОСОБА_4 та їх трьома дітьми за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_9 №460/01-16 від 10.10.2017, після смерті 05 жовтня 2016 року ОСОБА_4, згідно витягу зі спадкового реєстру №49401283 від 10.10.2017 спадкова справа після його смерті не заводилась. Згідно довідки №3933, виданої 03.10.2017 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області померлий 05 жовтня 2016 року ОСОБА_15 на день відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, один.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Щодо позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення.

Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснив судам, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути визнані факти, що призводять до виникнення, зміни чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення зазначеного факту.

Щодо позовних вимог про визнання права власності.

Пленум Верховного Суду України в п.1 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив судам, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Так як ОСОБА_4 помер 05 жовтня 2017 року, то підлягають застосуванню правила ЦК України.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 є спадкоємцем четвертої черги, так як проживала зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини.

У звязку з викладеним, суд визнає за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 05 жовтня 2016 року.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_3задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 05 жовтня 2016 року, однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Пересічне провулок Транспортний №24, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 05 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок