Справа № 450/2946/17 Провадження № 2/450/1791/17
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

31 жовтня 2017 року Пустомитівськийрайонний суд Львівськоїобласті у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, які діють в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог-Пустомитівська районна державна адміністрація, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

30.10.2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом про стягнення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 солідарно на їх користь 75 100,40 грн. компенсації матеріальної шкоди та 80 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду, завдану внаслідок затоплення їх квартири.

Ухвалою судді від 31.10.2017 р. відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду.

Одночасно з позовною заявою позивачі подали заяву про забезпечення позову та просять накласти арешт на квартиру на інше майно, яке належить відповідачам АДРЕСА_1, та заборонити вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до відчуження даного майна.

Розгляд даної заяви в порядку ст.ст. 153 та 197 ЦПК України проводився без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Однак заявниками не виконані вимоги ст.151 ЦПК України, оскільки ними не зазначені причини, у звязку з якими необхідно вжити заходи забезпечення позову, що свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, необґрунтована необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову, а також не долучено правовстановлюючих документів на підтвердження того, що квартира,на яку позивачі просять накласти арешт, належить відповідачам.

Частиною 8 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи дане рішення, суд також керується Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у пункті 16 якої розяснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що ця обставина може спричинити шкоду відповідачеві та іншим особам.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи вважаю, що є всі підстави для повернення заяви про забезпечення позову заявникам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», позивачеві слід повернути сплачену ним суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 30.10.2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за їх позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог-Пустомитівська районна державна адміністрація, повернути заявникам.

Повернути ОСОБА_1 320,00 грн. судового збору, сплаченого ним на поточний рахунок № 0390 ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, згідно квитанції № 0.0.881995583.1 від 30.10.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_7