Справа № 242/2100/17
Провадження № 2о/242/320/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області

у складі : головуючого - судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Яцканич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 25 травня 2017 року подала до суду заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме, трудової книжки, виданої 2 вересня 1976 року.

У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 2 вересня 1976 року їй була заповнена трудова книжка, в якій допущено помилку, а саме: на російській мові по батькові зазначено «Фадеевна», а за паспортом по батькові вона «Фаддеевна»(російською мовою), «Фадеївна» (українською мовою).

На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулася до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для оформлення пенсії за віком, проте, через помилку, допущену у трудовій книжці, їй відмовлено у прийнятті заяви та призначення пенсії, оскільки існує сумнів, що дана трудова книжка належить їй, ОСОБА_1.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Заінтересована особа - представник Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно п. 6) ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Із паспорта громадянина України відомо, що імя та по батькові заявниці ОСОБА_1 (українською мовою), а ОСОБА_2 (російською мовою), котра народилася 21 квітня 1959 року (арк. справи 5-6).

Із трудової книжки, заведеної 2 вересня 1976 року відомо, що заявниця записана російською мовою і по батькові власника зазначено «Фадеевна» (арк. справи 7-12).

Отже, наведені докази, у яких співпадають дані про місце народження заявника, достовірно свідчать про те, що зазначена трудова книжка належить ОСОБА_1.

Установлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для ОСОБА_1, так як дає підстави для призначення їй пенсії за віком.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Установити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки заведеної 2 вересня 1976 року на ім`я по батькові «Лозовская Людмила Фадеевна», рік народження «1959».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя