Справа № 362/5785/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/780/327/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 08.06.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував наступним:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: Віктора, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період шлюбу за спільні кошти сторін були придбані: житловий будинок загальною площею 85,9 кв.м, розташований по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району Київської області; земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:048:0002, розташована по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району Київської області; земельна ділянка площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:048:0003, розташована по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району; автомобіль МАZDА-3, 2008 року випуску, номер кузову JMZВК12F681706080; автомобіль NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, номер кузову SJNFBNJ10U1190447.

Крім того, за особисті кошти позивача було розпочате будівництво житлового будинку загальною площею 320,3 кв.м з відповідними господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, що знаходиться по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району Київської області, який не завершено будівництвом.

В рахунок компенсації за розподіл сумісного майна подружжя ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 кошти у розмірі 685 897 грн. 74 коп., що підтверджується відповідною заявою останньої, посвідченою 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованою в реєстрі за № 1853, відповідно до якої у ОСОБА_4 відсутні претензії до позивача з приводу розподілу майна.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просив суд в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити у його власність земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:048:0002, розташовану по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району; земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:048:0003, розташовану по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району; житловий будинок загальною площею 85,9 кв.м., розташований по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району; незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 320,3 кв.м. з відповідними господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, що знаходиться по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району Київської області, а у власність ОСОБА_4 в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити автомобіль МАZDА-3 2008 року випуску та автомобіль NISSAN QASHQAI 2008 року випуску.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 як особа, яка не приймала участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати. Обґрунтував скаргу тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до складу спільного майна подружжя увійшла земельна ділянка площею 0,1500 га з кадастровим № :01:048:0002. Натомість спірна земельна ділянка згідно рішення суду від 21 листопада 2011 року належала ОСОБА_5. В подальшому вказану ділянку було поділено на дві: ділянку площею 0,0529 га з кадастровим номером :01:048:0013 та ділянку площею 0,0971га з кадастровим номером :01:048:0014, право власності на яку у грудні 2014 року набув ОСОБА_2. Таким чином суд при розподілі майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 передав останньому земельну ділянку, яка не входила до складу їх спільного майна та фактично якої вже на час розгляду справи не існувало, оскільки вона вже була поділена на 2 ділянки з самостійним кадастровими номерами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як передбачено ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час наведеним вимогам вказане рішення не відповідає.

У відповідності до положень ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином, поділу між подружжям в порядку наведеної норми підлягає лише те майно, що перебуває у їх спільній власності. Необхідність встановлення судом обсягу спільно нажитого майна при вирішенні питання про його поділ між подружжям наголошує й п. 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за №11. В той же час при вирішенні справи судом першої інстанції дане правило дотримане не було. Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення обмежився лише дослідженням копії державного акту на право власності на земельну ділянку № :01:048:0002 на імя ОСОБА_4 від 27 жовтня 2005 року. При цьому питання про те, чи було наявне таке право у вказаної особи на час розгляду справи, судом не досліджувалося.

Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вказані реєстри не містять відомостей про реєстрацію права власності будь-яких осіб на земельну ділянку з кадастровим № :01:048:0002. Натомість вказані реєстри містять дані про право власності ОСОБА_2 на ділянку № :01:048:0014, яке було зареєстровано в реєстрі 26.12.2014 року, тобто ще за 10 місяців до ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Той факт, що земельна ділянка з кадастровим №:01:048:0014 була утворена шляхом поділу ділянки №:01:048:0002 на дві, як і той факт, що на даний час між сторонами існує ще не вирішений судовий спір з приводу законності/незаконності такого поділу, в судовому засіданні визнавали представники як апелянта, так і позивача по справі. За таких умов вказані факти в силу положень ст. 61 ЦПК України окремому доведенню не підлягають.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що при ухваленні рішення по справі судом першої інстанції було виділено у власність позивача майно, якого на той час не існувало, оскільки ділянка була розділена на 2 частини, право власності на одну з яких відповідно до даних державного реєстру прав власності належало апелянту. За таких умов рішення суду в частині розподілу земельної ділянки №:01:048:0002не ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права, відтак не може бути визнане законним та підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги. В іншій частині рішення суду не оскаржувалося.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення по справі нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. При цьому норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року в частині розподілу земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:048:0002, розташованої по вул. Комсомольській, 162, смт. Глеваха Васильківського району Київської області,скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_6