АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/234/16Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/406/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

сторін : представника апелянта ОСОБА_1

представника ДВС Головного управління юстиції

у Тернопільської області - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кременецького районного суду від 1 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, приватного підприємства "Нива-В.Ш.", ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця та свідоцтва про придбання нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременецького районного суду 1 березня 2017 року в позові ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів від 14.02.2013 року, акту державного виконавця про реалізацію майна та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 595 від 20.05.2013 року - відмовлено.

ОСОБА_5 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування вимог посилається на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує на те, що органи ДВС взагалі не мали права проводити дії по примусовій реалізації майна шляхом проведення прилюдних торгів, оскільки рішенням суду визначено інший спосіб реалізації предмету іпотеки, а саме, шляхом надання ВАТ КБ Надра права продажу та укладення договорів купівлі-продажу з будь-якими покупцями. Вона незаконно була позбавлена права власності на майно.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи, викладені у ній.

Представники відповідачів заперечили апеляційну скаргу. Рішення суду вважають законним та обгрунтованим.

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 15 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо; правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року № 6-227цс14.

Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2008 року задоволено позов ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління до ОСОБА_6, ОСОБА_5. Стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № 192/2006-МК від 27.03.2006 року в сумі 208 778,14 доларів США, що еквівалентно 1 012 573 грн. 97 коп., шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно ОСОБА_5 - нежитлове приміщення вбудованоприбудованого приміщення першого повекрху в п'ятиповерховому житловому цегляному будинку загальною площею 253,0 кв.м., що знаходиться по вул.Воз'єднання,1 м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, що належить ОСОБА_5 згідно витягу з реєстру прав власників на нерухоме майно, виданого Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації від 20.03.2006 року, реєстраційний №5725097.

Звернуто стягнення на вищезазначене нежитлове приміщення шляхом надання ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління права продажу та укладення договорів купівлі-продажу з будь-якими покупцями та надано право отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях (незалежно від форми власності) та нотаріусів, будь-яких документів (їх копій та дублікатів), витягів з державних реєстрів та довідок, необхідних для продажу вказаного нежитлового приміщення (т.1, а.с. 15-16).

На підставі зазначеного рішення Кременецького районного суду Тернопільської області видано виконавчий лист № 2-619/2008 від 18 липня 2011 року .

05 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження №28018344, в рамках якого державним виконавцем було накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно - нежитлове приміщення вбудованоприбудованого приміщення першого поверху в п'ятиповерховому житловому цегляному будинку загальною площею 253,0 кв.м., що знаходиться по вул. Воз'єднання, 1 м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, яке перебувало в іпотеці ВАТ КБ Надра та проводилися підготовчі дії для реалізації нежитлового приміщення на прилюдних торгах. Зазначене приміщення було передано для реалізації на прилюдних торгах ПП ОСОБА_8Ш..

Відповідно до звіту №117 про оцінку майна - нежитлові приміщення (магазин, кафе-бар, офіс) (літера А), загальною площею 253,0 м.кв., складеного СОД ФОП ОСОБА_9 ринкова вартість за порівняльним підходом без ПДВ нерухомого майна - нежитлового приміщення (магазин, кафе-бар, офіс) (літера А), загальною площею 253,0 м.кв. по вул.Воз'єднання,1 м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, власником якого є ОСОБА_5 станом на 14 травня 2012 року становила 660 400 грн. (т.2, а.с. 22-92).

Листом від 23 серпня 2012 року, адресованим начальнику ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_10 та ОСОБА_6, ПАТ КБ "Надра", філія 20 ПП «Нива-В.Ш.» повідомило, що прилюдні торги з реалізації нерухомого майна відбудуться 10 вересня 2012 року .

Через відсутність покупців прилюдні торги не відбулися, у зв'язку з чим державним виконавцем проведена уцінка нежитлового приміщення (магазин, кафе-бар, офіс) (літера А), загальною площею 253,0 м.кв. по вул. Воз'єднання, 1 м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, власником якого є ОСОБА_5, на 10% та визначена вартість майна на другі прилюдні торги в сумі 594 360 грн. 00 коп.

Листом від 28 січня 2013 року ПП «ОСОБА_8Ш.» повідомило тих же осіб про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна 14 лютого 2013 року.

Переможцем торгів, які відбулися 14 лютого 2013 року було оголошено ОСОБА_3, який запропонував за нежитлове приміщення 594 360 грн. 00 коп. (т.1, а.с.132).

За результатами проведення вказаних торгів 20-ю філією ПП «Нива-В.Ш.» складено протокол №2012068 від 14 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів та акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 14 травня 2013 року. На підставі акту державного виконавця 20 травня 2013 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_11 ОСОБА_3 видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке зареєстровано в реєстрі за №595 (т.1, а.с. 12, 32, 131).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що проведення торгів відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки визначення вартості спірного майна було проведено експертом 14 травня 2012 року, в той час як прилюдні торги відбулися 14 лютого 2013 року, а тому прилюдні торги були проведені за ціною, визначеною звітом про вартість майна, який втратив чинність. Крім того, позивачу не надсилався затверджений акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів та протокол про проведення тприлюдних торгів, позивач не повідомлена про результати визначення оцінки майна експертом та була позбавлена права подати заперечення проти результатів оцінки; позивач не була письмово попереджена про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну майна; торги проведено всупереч ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2013 року, якою заборонено вчиняти будь-які дії по проведенню прилюдних торгів по продажу майна, які призначені на 14.02.2013 року на 10 год. Оскільки позивачка пропустила позовну давність тривалістю у три місяці, встановлену статтею 48 Закону України «Про іпотеку», про що заявлено відповідачем до ухвалення рішення, суд першої інстанції за таких обставин вірно прийшов до висновку про відмову в позові з підстав ч. 4 ст. 267 ЦК України .

Доводи апелянта, що органи ДВС взагалі не мали права проводити дії по примусовій реалізації майна шляхом проведення прилюдних торгів, оскільки виконавчий лист та виконавче провадження стосуються тільки стягнення суми судового збору з ОСОБА_6, а тому вона незаконно була позбавлена права власності на майно, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Примусова реалізація заставленого майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Як установлено судом першої інстанції, прилюдні торги з продажу майна проводилися на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, отже суд першої інстанції прийшов до вірного висновку що до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про іпотеку».

Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2008 року задоволено позов ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно ОСОБА_5 Дане рішення набрало законної сили, не оскаржене сторонами та не скасоване.

На підставі зазначеного рішення Кременецького районного суду Тернопільської області видано виконавчий лист № 2-619/2008 від 18 липня 2011 року, який також не оскаржений та не скасований.

05 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження №28018344, в рамках якого державним виконавцем було накладено арешт на належне ОСОБА_5 іпотечне майно. Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження не оскаржена та не скасована.

Доводи апелянта, що оскільки прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, і такий договір можна визнати недійсним у судовому порядку за правилами, закріпленими ЦК України, з підстав його невідповідності вимогам цього Кодексу та актам цивільного законодавства, то позовна давність для оскарження договору, укладеного на прилюдних торгах, є загальною і відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки, колегія суддів не приймає до уваги як необгрунтовані .

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно із частиною пятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

Отже, продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є предявленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність.

У справі, яка переглядається, з прилюдних торгів реалізовано майно, що є предметом іпотеки.

До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається з матеріалів справи, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5, були проведені 14 лютого 2013 року. З позовною заявою остання звернулася 16 лютого 2016 року, тобто з пропуском позовної давності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Доводи апелянта, що про порушення її прав їй стало відомо в 2016 року колегія суддів не бере до уваги як необгрунтовані.

Так, судом першої інстанції встановлено, що про продаж спірного майна ОСОБА_5 стало відомо у травні 2013 року, оскільки відповідно до ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 травня 2013 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_5 до ПП Нива-В.Ш., ОСОБА_3, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання протоколу прилюдних торгів №2012068 від 14.02.2013 року недійсним. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2013 року вказану позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача та її представника у судове засідання.

Таким чином, суд першої інстанції розглядаючи спір правильно застосував до спірних правовідносин положення статті 48 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 48 Закону України «Про іпотеку».

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Встановлено, й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити .

Рішення Кременецького районного суду від 1 березня 2017 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_12