Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/197/17-ц
Провадження № 2/499/181/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"19" червня 2017 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю посилаючись на те, що у 2001 році її батьки придбали у відповідача для неї належний відповідачу будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,4 кв.м., який розташований в селі Северинівка по вул. Петровській (Сонячна) 36, Іванівського району Одеської області на земельній ділянці площею 0,35 га по фактичному використанню. Земельна ділянка на час придбання будинку приватизована не була. Будинок належав відповідачу на праві приватної власності.

З 2011 року і по теперішній час, позивачка разом з батьками безперервно володіють спірним будинком, доглядають за ним, здійснюють його утримання.

Однак відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, у звязку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, батьки позивачки у 2001 році, за усною домовленістю придбали у відповідача будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Петровського (Сонячна) 36 в с. Северинівка Іванівського району Одеської області для своєї доньки, що в судовому засідання підтвердив відповідач та свідки по справі, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які являються батьками позивачки.

Згідно рішення 5 сесії Северинівської сільської ради 7 скликання вулицю Петровського в селі Северинівка було перейменовано на вулицю Сонячну.

Відповідно до розписки від 14 жовтня 2001 року, відповідачу за прожав вказаного будинку було передано грошові кошти в розмірі 10000 грн.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Петровського (Сонячна) 36 в с. Северинівка Іванівського району Одеської області належав відповідачу відповідно до свідоцтва про праву на спадщину за законом від 28.02.2000 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить відповідачу на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №351168 та Серії ЯИ №351167, доданих до матеріалів справи.

Проте договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі з відповідачем укладений не був, через відмову відповідачі вчиняти дані дії, про що відповідач не заперечував.

Позивачка зареєстрована по вул. Петровського (Сонячна) 34 Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією паспорту позивачки та довідкою сільської ради.

У судовому засіданні позивачка, відповідач та свідки по справі зазначили, що домоволодіння по вул.. Петровського (Сонячна) №34 та №36 обєднанні одним подвірям, позивачка та її батьки здійснюють догляд за обома будинками та добросовісно ними користуються, що також підтверджується копією погосподарської книги, з якої вбачається що будинком по вул. Петровського (Сонячна) 36 в с. Северинівка користується вітчим позивачки ОСОБА_3, а власник, ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі з відповідачем укладений не був, через відмову відповідачі вчиняти дані дії, про що відповідач не заперечував.

На протязі 16 років позивачка та її сім'я добросовісно та безперервно відкрито володіє цим майном, утримує його тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Застосовуючи норми матеріального права при розгляді справи суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року надано тлумачення, що поняття "охоронюваний законом інтерес", у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Субєктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа.

Як зазначено у ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

П.13. Постанови Пленуму можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачки та її сімї будинком з господарськими будівлями та спорудами по вул. Петровській (Сонячна) 36 с. Северинівка Іванівського району Одеської області значно перевищує 10 років, то позивачка має право на визнання за нею права власності на зазначений вище обєкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Критеріями необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю володіння, яке має бути добросовісним, відкритим, очевидним для усіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

Дані обставини повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, володіє нерухомим майном на протязі більше 10 років - що й не заперечувалось відповідачем, суд вважає, що позивач дійсно набув право власності на зазначене майно, у зв'язку з чим, задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 14, 57 , 60,174 , 212, 213 ЦПК України, ст…41 Конституції України, ст.ст.15,16, 316,328,344 ЦК України, рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в селі Северинівка Іванівського району Одеської області по вул. Сонячній 36 та на земельні ділянки, що розташовані за адресою: село Северинівка Іванівського району Одеської області по вул. Сонячній 36 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0408 га для ведення особистого підсобного господарства.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення відповідних змін до технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в селі Северинівка Іванівського району Одеської області по вул. Сонячній 36 та на земельні ділянки, що розташовані за адресою: село Северинівка Іванівського району Одеської області по вул. Сонячній 36 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0408 га для ведення особистого підсобного господарства.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5