Справа № 234/5364/17
Провадження № 2/234/3083/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карпенко О.М.,

при секретарі Аксеніної В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної кампанії «Нафтогаз України» ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди.

Із позову вбачається, що позивач наказом 93л. від 20.04.2015 року був прийнят на роботу на посаду слюсара з експлуатації та ремонту підземних газопроводів 2-го розряду, наказом № 292л. від 30.06.3015 року був звільнений за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Однак, при звільненні відповідачем йому не було виплачено заробітну плату за травень та червень 2015 року.

Згідно довідки, наданої відповідачем, заборгованість з заробітної плати складає:

травень 2015 року 1516,67 грн.; червень 2015 року-1757,95 грн.; а всього: 3274,62 грн.

Згідно довідки, виданої відповідачем, розмір середнього заробітку за два повних останніх місяці роботи складає 1637,31 грн., що виходить з наступного розрахунку: 1516,67 грн. (травень 2015 року) + 1757,95 грн. (червень 2015 року)=3274,62 грн.: 2(місяці)=1637,31 грн.

З червня 2015 року до теперішнього часу пройшов 21 місяць.

Таким чином, вважає, що з відповідача на її користь має бути стягнено суму середнього заробітку за весь термін затримки виплати заробітної плати за 21 місяць, що складає: 1637,31 грн. х 21 (місяць)=34383,51 грн.

Вважає також, що вищезазначеними неправомірними діями відповідача йому спричинено моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. Вищенаведені неправомірні дії відповідача потягли за собою сильні душевні страждання переживання. Він пережив сильний стрес, що негативно вплинуло на стан його здоровя.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3274,62 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в сумі 34383,51 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., витрати повязані з наданням правової допомоги в розмірі 2500,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує повністю, також надав свої письмові заперечення, з яких вбачається, що у звязку із блокуванням роботи Єнакіївського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», яке фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території, з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. Відкрите кримінальне провадження по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Єнакіївського управління по газопостачанню та газифікації, яке розташоване за адресою м. Єнакієве, пр-т. Металургів, 56. Під час того, як м. Єнакієве було окуповано «ДНР» колишні співробітники працевлаштувалися у структурі утвореній «ДНР» - Державному підприємстві «Донбассгаз».

Відповідно до діючого законодавства України на непідконтрольній території владі України припинена діяльність банківських установ. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається можливим. Підтвердити або спростувати чи знаходився позивач у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Єнакіївського управління по газопостачанню та газифікації не можливо, так як інформація відсутня. Представник відповідача вважає, що всі додані позивачем до позовної заяви документи є недостовірними, виданими невстановленими особами, з проставлянням невідомих штампів та печаток, що захватили адміністративну будівлю та виробничі приміщення Єнакіївського управління по газопостачанню та газифікації. Представник відповідача посилається на форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), та зазначає, що відповідно до сертифікатів Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014 року для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України. На момент видачі сертифікатів обставини тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, проаналізувавши зібрані в справі докази, враховуючи думки сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, 30 червня 2015 року відповідно до наказу № 292 був звільнений з посади слюсара з експлуатації та ремонту підземних газопроводів 2-го розряду ПАТ «Донецькоблгаз» Єнакіївське УГГ за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП (а.с.11).

Згідно довідки про заробітну плату, надану Управлінням Пенсійного фонду України у м.Краматорську позивачці ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата за 2015 рік: травень 1873,83 грн., червень 2145,42 грн. (а.с.24).

Управління пенсійного фонду України в м.Краматорськ надав довідку із заборгованістю нарахованої заробітної плати без утримання із заробітної плати.

З довідки наданої Головним управлінням ДФС у Донецькій області вбачається, що за період з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року позивач отримав доходи з Єнакіївського управління по газопостачанню та газифікації у розмірі 3274,62 грн.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.

З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини.

Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у звязку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога,' збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили від 30.07.2014 року Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 14.05.2014 року для ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. (а.с. 30)

Таким чином, суд вважає, що відсутня вина роботодавця в не проведенні своєчасного розрахунку з позивачем, що виключає можливість стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди, у звязку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо недостовірності наданих до позовної заяви документів, бо їх недійсність нічим не спростована, а отже суд переконався, що позивачка перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115,116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 3724,62 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою судових витрат входить до предмету доказування по справі.

За ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних із розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно частини 1 статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та зазначено, що розмір компенсації витрат не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати(прожиткового мінімуму) у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді.

За змістом п. 48 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданнямправової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу, стороною повинен бути наданий акт виконаних робіт із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру та надання консультації.

В порушення зазначених вимог закону, на підтвердження таких вимог позивачем не надано жодного доказу того, що він дійсно поніс витрати на правову допомогу, як то акту виконаних робіт, з якого видно час, витрачений на складання процесуальних документів, надання консультацій та участь представника у судових засіданнях. Адвокат не приймав участі в судових засіданнях чи під час проведення окремих процесуальних дій.

У звязку із викладеним суд позбавлений можливості стягнути витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, відповідно ст. 88 ЦПК України, згідно із вимогами якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 14, 60, 88, 213 ЦПК України, ст.ст. 47, 115, 116, 233, 237-1 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної акціонерної кампанії «Нафтогаз України» ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (код ЕДРПОУ 03361075) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за 2015 рік: травень 1516,67 грн., червень 1757,95 грн., а всього 3274,62 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (код ЕДРПОУ 03361075) на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_3