Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський Металургійний Завод», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області, про визнання незаконними актів, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 22 січня 2013 року, визнати незаконним та скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 грудня 2012 року у першу зміну бригади № 2 на міксерному майданчику міксерного відділення шихтового двору приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» (далі - ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод», від 03 лютого 2014 року, визнати нещасний випадок, що стався з ним 30 грудня 2012 року о 05 годині 00 хвилин на міксерному майданчику міксерного відділення шихтового двору ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод», пов'язаним із виробництвом, зобов'язати відповідача скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 03 вересня 2012 року був прийнятий на роботу до ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» на посаду міксерового 4 розряду шихтового двору та міксерного відділення киснево-конверторного цеху на підставі наказу від 03 вересня 2012 року № 468/1.

Працюючи в ніч із 29 на 30 грудня 2012 року у першу зміну бригади № 2, внаслідок падіння отримав травму на міксерному майданчику міксерного відділення шихтового двору.

Після отриманої травми звернувся до травматологічного пункту комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради, де йому поставлено діагноз: надрив зв'язок правого гомілкоступневого суглоба та видано лист непрацездатності № 482361 по побутовій травмі на 3 дні: з 31 грудня 2012 року до 01 січня 2013 року. Після цього, лікування було продовжено, до роботи приступив 19 січня 2013 року.

За фактом травмування був складений акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 22 січня 2013 року, про який він дізнався наприкінці 2013 року.

03 січня 2014 року подав генеральному директору ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» заяву про створення комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з ним 30 грудня 2012 року.

Наказом від 09 січня 2014 року № 13 створено комісію та проведено розслідування нещасного випадку, за результатами якого випадок стався не на робочому місці, не на підприємстві, у не робочий час, тому випадок не визнано таким, що пов'язаний із виробництвом, акт за формою Н-1 не складався.

14 лютого 2014 року відповідно до п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, він звернувся до територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області з заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку, проте йому було відмовлено.

На підставі вищевикладеного, просив позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення.

Визнано незаконними акти про нещасний випадок невиробничого характеру від 22 січня 2013 року та про проведення розслідування нещасного випадку від 03 лютого 2014 року.

Визнано нещасний випадок, що стався 30 грудня 2012 року о 05 год. 00 хв. із міксеровим 4 розряду шихтового двору та міксерного відділення киснево-конверторного цеху ОСОБА_3 на ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» таким, що пов'язаний із виробництвом.

Зобов'язано ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, який стався з ОСОБА_3 30 грудня 2012 року о 05 год 00 хв. під час виконання ним трудових обов'язків.

У касаційній скарзі ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, дійшов висновку про те, що травма, отримана ОСОБА_3 30 грудня 2012 року о 5 год. 00 хв., пов'язана з виробництвом.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 13 Порядку розслідування й обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві комісія зобов'язана протягом трьох діб обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку і причетних до нього осіб, з'ясувати обставини і причини нещасного випадку і причетних до нього осіб, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, і інші обставини, а також скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5, акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, якщо цей нещасний випадок визнаний пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ.

Згідно із п. 14 зазначеного Порядку визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівником під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство і до його відбуття.

Судом установлено, що наказом від 03 вересня 2012 року № 468/1 ОСОБА_3 був прийнятий на роботу до ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» на посаду міксерового 4 розряду шихтового двору та міксерового відділення киснево-конверторного цеху.

Наказом від 03 березня 2014 року № 146/Д ОСОБА_3 було звільнено з роботи у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

03 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до генерального директора ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» із заявою про створення комісії з нещасного випадку, який стався в ніч з 29 на 30 грудня 2012 року у першу зміну бригади №2, де він отримав травму на міксерному майданчику міксерного відділення шихтового двору.

Наказом від 09 січня 2014 року №13 було створено комісію з розслідування випадку, що стався 30 грудня 2012 року о 05 годині 00 хвилин на території ПАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод».

У пояснювальній записці ОСОБА_3 вказував, що після злиття ковша почав спускатися з майданчика по сходах, тримаючись двома руками за перила. Права нога підсковзнулась на сходах, він не зміг утриматись руками за перила і почав падати з середини сходів. При падінні стопа правої ноги потрапила у вибоїну в підлозі біля сходів із правої сторони, в якій була відсутня цеглина, у результаті чого стопа правої ноги підломилась і він впав на підлогу міксерного майданчика, вдарившись правим боком. Приблизно 15 хвилин не міг стати на ноги через сильний біль у правій стопі, була біль у боці з правої сторони живота. Коли біль стихла, ОСОБА_3 зайшов до кімнати міксерових. При намаганні обпертись на праву стопу відчув сильний біль. У заяві вказано, що, зайшовши до кімнати на міксерному майданчику, він розповів про подію своєму напарнику міксеровому 5 розряду шихтового двору міксерного відділення ОСОБА_5 і останній викликав майстра конверторів ОСОБА_6 Коли прийшов майстер конверторів ОСОБА_6, ОСОБА_3 показав йому стопу правої ноги та місце події. Також, про отриману травму ОСОБА_3 розповів машиністу крана № 1 ОСОБА_7 Крім того, після закінчення робочої зміни до прохідної заводу ОСОБА_3 йшов разом із ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 Далі ОСОБА_3 від прохідної йшов у супроводі своєї дружини ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і доїхав на маршрутному таксі до зупинки комунальний заклад «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради.

Згідно з довідкою від 30 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся за медичною допомогою до травмпункту комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради з приводу травми, яку отримав по дорозі з роботи 30 грудня 2012 року. Діагноз: надрив зв'язок.

22 січня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Комісії по соціальному страхуванню з тимчасової втрати працездатності ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» із заявою, у якій просив оплатити лист непрацездатності з побутової травми, яку він отримав 30 грудня 2012 року о 07 годині 30 хвилин при виході із метро у результаті падіння. У даній заяві зазначено, що ОСОБА_3 отримав розтягнення зв'язок правої ноги.

22 січня 2013 року на підставі заяви ОСОБА_3 від 22 січня 2013 року, а також листа непрацездатності по побутовій травмі № 482361 відповідачем був складений акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 21.

Згідно з випискою з амбулаторної карти ОСОБА_3 від 30 грудня 2012 року останній звернувся до травмпункту комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради з приводу травми, отриманої по дорозі з роботи. На лікуванні з приводу травми, отриманої по дорозі з роботи, знаходився 19 днів. 18 січня 2013 року лікарняний лист закритий, працездатність відновлена, рекомендовано приступити до роботи з 19 січня 2013 року.

Згідно з записом у журналі реєстрації амбулаторних хворих травматологічного пункту комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради у травматологічний пункт 30 грудня 2012 року о 8 год. 00 хв. звернувся ОСОБА_3 зі скаргами на болі у правому гомілковоступневому суглобі, зі слів хворого впав на вулиці 30 грудня 2012 року о 07 год. 15 хв., повертаючись додому з роботи. Був оглянутий черговим лікарем, спрямований на рентгенографію правого гомілковоступневого суглоба, встановлений діагноз: надрив зв'язок правого гомілковоступневого суглоба. Черговий лікар на момент огляду визнав потерпілого працездатним. У той же день ОСОБА_3 повторно звернувся до травматологічного пункту через погіршення самопочуття. Після оцінки стану потерпілого тим же черговим лікарем виданий лист непрацездатності по побутовій травмі на 3 дні: з 30 грудня 2012 року до 01 січня 2013 року.

03 лютого 2014 року було приведено розслідування на території киснево-конвертерного цеху ПрАТ «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» та складено акт про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 грудня 2012 року о 05 год. 00 хв.

Комісія дійшла висновку про те, що випадок стався не на робочому місці, не на території підприємства, у неробочий час, тому випадок визнано таким, що не пов'язаний із виробництвом, акт за формою Н-1 не складається.

Законом України «Про охорону праці» та Порядком проведення розслідування ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, встановлений чіткий порядок та підстави проведення розслідування нещасного випадку, визначено коло осіб, які наділені правом його проведення та контролю за його проведенням, а також правом зобов'язувати проведення повторного розслідування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім ви встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, факт ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку, встановлює і засвідчує лікувально-профілактичний заклад. Документом, який підтверджує ушкодження здоров'я, є листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу (п. 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру).

Ні листком непрацездатності, ні довідкою комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради факт отримання позивачем травми на виробництві не підтверджено, відповідно до цих документів ОСОБА_3 отримав травму по дорозі, повертаючись із роботи.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачем був дотриманий п. 10 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що встановлення факту нещасного випадку на виробництві та складення у зв'язку з цим акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, проведено з урахуванням всіх обставин настання нещасного випадку та відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому позивач не надав доказів на підтвердження того, що нещасний випадок стався під час виконання ним трудових обов'язків.

Апеляційний суд, вирішуючи спір, на порушення вимог ст. 212-214, 315 ЦПК України, на зазначене уваги не звернув, не врахував вимоги ст. 57, ч. 4 ст. 60 про те, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього, що апеляційним судом зроблено не було.

Так, поклавши в основу свого рішення лише покази свідків ОСОБА_10 - дружини позивача, та ОСОБА_11, які не були свідками нещасного випадку, не врахував показання інших свідків, зокрема, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, пославшись лише на те, що ці свідки і не підтверджують, але й не спростовують факт отримання позивачем травми на виробництві, не навівши при цьому жодних правових мотивів для їх неврахування.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом помилково скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський Металургійний Завод» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року скасувати.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик