Справа № 362/5605/16-ц
Провадження № 2/362/530/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

при секретарях: Яренко Н.М., Кострубіцькій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», третя особа: ВО Голови правління ГО "СМ «Глеваха-3» ОСОБА_2 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В::

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», в якому просить суд поновити її на посаді інспектора-ревізора з енергонгляду в ГО «СМ «Глеваха-3», стягнути з ГО «СМ «Глеваха-3» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, за незаконне звільнення покласти на службову особу ВО Голови Правління ГО «СМ «Глеваха-3» ОСОБА_2 матеріальну відповідальність (обовязок) по покриттю шкоди, заподіяної ГО «СМ «Глеваха-3» у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2016 р. вона отримала лист паперу під назвою «попередження про заплановане звільнення з посади інспектора-ревізора ГО «СМ Глеваха-3» ОСОБА_1В.». на підставі наказу №38 від 03.08.2016 р., де зазначено про скорочення посади та відсутність в Товаристві вакантних посад, а 12.10.2016 р. отримала копію наказу№51 про звільнення з 10.10.2016 р. та розрахунок з бухгалтерії, а трудову книжку й досі не надано. Вважає, що звільнення було проведене з порушенням норм закону, оскільки отримані попередження про звільнення та накази складені з порушенням п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003. Крім того вважає, що відповідач не запропонував їй іншу роботу, хоча така робота була і є , оскільки рішенням Конференції ГО «СМ «Глеваха-3» від 16.07.2016 р. її посада була переведена на договір цивільно-правового характеру. Крім того, на день звільнення і до часу подання позову їй не була видана трудова книжка.

Представником відповідача до суду було подано заперечення на позовну заяву, в якій представник зазначає, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що процедура звільнення ОСОБА_1 була проведена з дотриманням вимоги закону. Так, позивач прийнята на роботу на посаду інспектора ревізора з енергонагляду ГО «СМ «Глеваха-3» 16.12.2015 р. Однак, 16.07.2016 р. Конференцією уповноважених членів ГО «СМ «Глеваха-3» було прийняте рішення про затвердження проекту штатного розпису та умов укладення договорів ЦПХ на 2016-2017 р. На виконання п.5.3.1. Статуту ГО «СМ «Глеваха-3» в.о. голови правління ОСОБА_2 03.08.2016 р. видав Наказ №38 «Про скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури у звязку із змінам в організації виробництва та праці з внесенням відповідних змін до штатного розпису ГО «СМ «Глеваха-3», яким був затверджений новий штатний розпис, що введений в дію з 10.10.2016 р., про який 03.08.2016 р. повідомлено під підпис позивача. За новим штатним розписом передбачено 2 вакантні посади, зокрема 0,5 шт. од. посади адміністративний помічник та 0,5 шт. од. посади прибиральника території, і вказані посади зайняли особи, що працювали на посадах офісний службовець та двірник, оскільки фактично відбулась зміна назв посад. 03.08.2015 р. позивача під підпис було ознайомлено з Наказом №39 від 03.08.2016 р. та попереджено під особистий підпис про заплановане вивільнення. 08.10.2016 р. є останнім днем роботи позивача, тому 08.10.2016 р. був виданий наказ №51 «Про звільнення інспектора-ревізора з енергонагляду ОСОБА_1В.», від отримання якого позивач відмовилась, тому вказаний наказ був направлений їй поштою та отриманий 17.10.2016 р. Також позивач 12.10.2016 р. ознайомилась під підпис з вказаним наказом. Що стосується трудової книжки ОСОБА_1, представник відповідача зазначила, що позивач не надала трудової книжки для внесення відомостей про роботу, про що свідчать відповідні акти фіксації факту ненадання трудової книжки роботодавцю від 04.06.2016 р., та акт від 04.06.2016 р. прийманняпередачі документів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 прийнята на роботу без трудової книжки. Тому трудова книжка позивачу не могла бути надана, однак не з вини відповідача. Представник відповідача зазначає, що «Попередження про заплановане вивільнення» та Накази були складені на офіційному бланку ГО «СМ «Глеваха-3» , є внутрішнім кадровим документом юридичної особи, а тому твердження позивача про невідповідність вказаних документів п.5.21 Національного Стандарту України ДСТУ 4163-2003 не може свідчити про порушення відповідачем процедури звільнення. Також вважає безпідставно та неправомірно заявленою вимогу про покладення на сл. особу ОСОБА_2 відповідальність по покриттю шкоди у звязку з оплатою працівнику вимушеного прогулу.

За таких обставин просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд вказаної справи у її відсутності, позов не визнає в повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях від 12.12.2016 р., просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши заяви представників сторін та третьої особи, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду інспектора-ревізора з енергонагляду з 16.12.2015 р. з заробітною платою згідно штатного розпису та затвердженим режимом роботи, що стверджується Наказом №57 від 13.12.2015 р.(а.с.33).

Штатна одиниця в кількості «1» за посадою інспекторревізор з енергонагляду була передбачена штатним розписом на 2015-2016 рр., затвердженим ВР Голови ГО СМ «Глеваха-3» ОСОБА_2 01.09.105 р. на підставі наказу СМ «Глеваха-3» №26/2 від 19.08.2015 р. (а.с.34,35).

Статтею 141 Кодексу законів про працю України передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності.

Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх об'єднань у частині третій статті 64 Господарського кодексу України.

Тобто право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу, тому доцільність скорочення чисельності або штату працівників судом не обговорюється, оскільки вирішення даного питання стосується внутрішньогосподарської діяльності підприємства.

Так, відповідно до положень статуту Садівницького масиву «Глеваха-3», прийнятого 02.06.2002 р. , зокрема п.5.2.2, Правління масиву формує штатний розпис і зміни до нього і подає на затвердження конференції. Згідно п.5.3.1 Статуту, голова правління очолює правління масиву, організує його роботу, забезпечує виконання рішень правління та конференції, відповідно до п.5.3.4 - приймає на роботу в масив за заявою і звільняє у встановленому порядку працівників і службовців, а також оплачує їх працю .

Відповідно до п.5.2.1 Статуту: Вищим органом масиву є збори уповноважених (конференція) членів масиву. Конференція масиву: затверджує правила внутрішнього розпорядку масиву (п.5.1.3.), затверджує кошторис масиву (п.5.1.5) (а.с.36-52).

Як вбачається з витягу з протоколу №1 Конференції уповноважених членів Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» від 16.07.2016 р., зокрема п.12. Протоколу, вирішено затвердити проект штатного розпису та умови укладення договорів ЦПХ на 2016-2017 роки, викладені у Додатку №14 по протоколу №1 від 16.07.2016 р. Конференції із змінами в частині підвищення заробітної плати електрику у розмірі 2500 грн. (а.с.53-54).

Відповідно до Додатку №14 до протоколу №1 від 16.07.2016 р. Конференції уповноважених представників членів ГО «Садівницького масиву «Глеваха-3», а саме - Штатного розпису ГО СМ «Глеваха-3» на 2016-2017 р.р., не передбачено жодної штатної одиниці посади інспектора-ревізора з енергонагляду. Передбачено укладення 1 договору ЦПХ (за необхідності у 2016-2017 р.) за професією інспектор з енергонагляду (а.с.55).

При цьому судом досліджувався Штатний розпис на 2016 р., затверджений в.о. Голови ГО «СМ «Глеваха-3» 01.01.2016 р., на підставі Наказу №61 від 30.12.2015 р., яким передбачено 1 штатна одиниця за посадою « інспектор-ревізор з енергонагляду» (а.с.64,65).

Із зазначеного слідує, що було скорочено 1 штатну одиницю за посадою «Інспектор-ревізор з енергонагляду».

Наказом №38 від 03.08.2016 р. Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» «Про скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури, у звязку із змінами в організації виробництва та праці з внесенням відповідних змін до штатного розпису Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», скорочено штат та чисельність працівників Товариства станом на 10.10.2016 р., уведено в дію з 10.10.2016 р. нову редакцію Штатного розпису Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» (а.с.56).

Як вбачається з додатку 1 до наказу №38 від 03.08.2016 р., затверджено Штатний розпис Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», який введено в дію з 10.10.2016 р., який не передбачає жодної штатної одиниці за посадою «Інспектор-ревізор з енергонагляду» (а.с.57).

ОСОБА_1 ознайомлена з вищезазначеним наказом №38 від 03.08.2016 р., як це вбачається з Додатку №2 до вищезазначеного наказу, який містить її особистий підпис (а.с.58)

Наказом №39 від 03.08.2016 р. «Про попередження про заплановане вивільнення», наказано в термін до 10.08.2016 р. попередити працівників ГО « Садівницький масив «Геваха-3», зазначених у Додатку 1 до цього наказу про заплановане вивільнення. Для виконання пункту 1 цього наказу створити комісію з вирішення питань, повязаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників Товариства. (а.с.59)

Додаток №1 до наказу №39 від 03.08.2016 р. Список працівників ГО «Садівницький масив «Глеваха-3», що підлягають звільненню у звязку із скороченням штату та чисельності працівників, відповідно до Наказу №39 від 03.08.2016 р. містить зазначення посади інспектора з енергонагляду ОСОБА_1 Володимирвна (а.с.60).

Як вбачається з Протоколу засідання Комісії з вирішення питань, повязаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників ГО СМ «Глеваха-3» №1 від 03.08.2016 р., за результатами вирішення питання №3 «Про пропозиції вакантних посад, передбачених штатним розписом, затвердженим наказом №38 від 03.08.2016 р. працівникам, посади яких підпали під скорочення», обговорювалось питання зайняття вакантних посад - адміністративний помічник та прибиральник, і за результатами обговорення вирішено запропонувати обійняти вакантні посади особам, які підпадали під скорочення за посадами «Офісний службовець» - ОСОБА_3, та « «Двірник» - ОСОБА_4 (а.с.61-63).

03.08.2016 р. інспектора ревізора з енергонагляду ОСОБА_1 попереджено про заплановане вивільнення (звільнення) у звязку зі скороченням штату та чисельності працівників, внесення змін до штатного розпису ГО «Садівницький масив «Глеваха-3» та на підставі Наказу №38 від 03.08.2016 р. Попередження отримано ОСОБА_1 03.08.2016 р. та містить її особистий підпис (а.с.66).

Відповідно до наказу №51 від 08.10.2016 р. ГО СМ «Глеваха-3» «Про звільнення інспектора-ревізора з енергонагляду ОСОБА_1В.» наказано у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури відповідно до Рішення Конференції від 16.07.2016 р. та наказу №38 від 03.08.2016 р. звільнити інспектора-ревізора з енергонагляду ОСОБА_1 з займаної посади з 10.10.2016 р. Головному бухгалтеру нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу згідно до ст.44 КЗпПУ (а.с.13).

Як вбачається з акту від 08.10.2016 р., складеного уповноваженими особами СМ «Глеваха-3», інспектор з енергонагляду ОСОБА_1 відмовилась підписати Наказ №51 від 08.10.2016 р., пояснивши, що підпише його 10.10.2016 р. (а.с.70).

Згідно акту від 10.10.2016 р., складеного уповноваженими особами СМ «Глеваха-3», інспектор з енергонагляду ОСОБА_1 10.10.2016 р. без поважної причини не зявилась до правління для здійснення остаточного розрахунку при звільненні у звязку із скороченням згіднорішення Конференції 16.07.2016 р. та Наказу №38 від 03.08.2016 р., про що була заздалегідь попереджена належним чином. Також їй 10.10.2016 р. неодноразово телефонували, відповіді на дзвінок не було (а.с.71).

Листом від 10.10.2016 р. ГО СМ «Глеваха-3» ОСОБА_1 повідомлено про обставини звільнення, направлено копію Наказу №51 від 08.10.2106 р. Вказаний лист отриманий нею 17.10.2016 р., про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з відміткою про вручення (а.с.72,73).

Згідно розрахункового листка нарахування та виплати заробітної плати та компенсаційних виплат при звільненні інспектору з енергонагляду, ОСОБА_1 нараховано вихідну допомогу в розмірі 1700 грн. до виплати 1368,50 грн., компенсація невикористаних відпусток 1200,98 грн., до виплати - 966,79 грн., всього до виплати - 2770,72 грн. (а.с.75).

Зазначений розрахунок при звільненні в розмірі 2770,72 грн. ОСОБА_1 отримала 08.10.2016 р., що стверджується видатковим касовим ордером від 08.10.2016 р. (а.с.90).

Відповідно до положень ст. 48 КЗпП України, трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше пяти днів після прийняття на роботу, до трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

Разом з тим, обовязок подання трудової книжки саме громадянином, а не роботодавцем, передбачений ч.2 ст.24 КЗпП України.

Як вбачається з акту фіксації факту ненадання трудової книжки роботодавцю, складеного уповноваженими особами ГО СМ «Глеваха-3» 12.10.2016 р. інспектор-ревізор з енергонагляду ОСОБА_1 під час усього періоду роботи в ГО СМ «Глеваха-3» з 16.12.2015 р. по 10.10.2016 р., 12.10.2016 р. під час розрахунку при звільненні ОСОБА_1 та видачі їй належно завіреної копії Наказу №51 від 08.102016 р., головним бухгалтером ОСОБА_5 було зазначено про неможливість видати трудову книжку ОСОБА_1 у звязку з тим, що вона не була надана нею роботодавцю ОСОБА_1, не заперечувала даного факту. Після цього ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_1 оформити відомості про роботу у новому бланку трудової книжки за її бажанням, на що ОСОБА_1 відповіла відмовою, мотивуючи це відсутністю потреби у даному документі (а.с.76).

Дослідивши акт №04/06/16/01 приймання-передачі документів від 04.06.2016 р., вбачається, що особова справа ОСОБА_1 передавалась без трудової книжки (а.с.77).

Таким чином, судом встановлено факт відсутності трудової книжки ОСОБА_1, позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання нею трудової книжки роботодавцю під час укладення трудового договору.

За таких обставин, на думку суду, відповідач з обєктивних, незалежних від нього обставин, позбавлений був можливості вчинити дії, передбачені ст. 47 КЗпП України, а саме - видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Крім того, невидача трудової книжки після звільнення не є обставиною, яка вказує на незаконність звільнення ОСОБА_1, про що зазначає позивач в позовній заяві, оскільки вказана дія не передує звільненню, а вчиняється внаслідок звільнення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом, позивач отримала наказ про звільнення 12.10.2016 р., до суду звернулась 10.11.2016 р., тобто в межах строку, передбаченого ч.1 ст. 233 КЗпП України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, про що клопотала представник відповідача.

Відповідно до роз'яснень п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, суду зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є доказами про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а відповідно до ч.2 ст.40 Кодексу законів про працю України, звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Трудовим законодавством передбачений певний порядок вивільнення працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, а саме: працівника необхідно попередити про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, запропонувати працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві та повідомити державну службу зайнятості про наступне вивільнення працівників (стаття 492 КЗпП України).

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновків, що в порядку ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, позивач, яка була звільнена наказом №51 від 08.10.2016 р. була попереджена про заплановане вивільнення (звільнення) у звязку зі скороченням штату та чисельності працівників 03.08.2016 р., тобто в передбачений законом двомісячний строк, що передбачено ч.1 ст. 492 Кодексу законів про працю України. В порядку ч.3 ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 повідомлена про відсутність в Товаристві вакантних посад; підстав, які б давали ОСОБА_1 переважне право залишення на роботі суду надано не було.

Як передбачено нормами трудового законодавства України, суд, при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов'язаний перевірити наявність підстав для звільнення, але не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Суд критично ставить до тверджень позивача щодо наявності іншої роботи, на яку вона могла бути переведеною, зокрема за Договором ЦПХ, оскільки вказані твердження спростовуються відомостями, що містяться в штатному розписі на 2016-2017 р., а укладення договору цивільно-правового характеру є правом, а не обовязком ГО СМ «Глеваха-3», правовідносини щодо укладення вказаного договору не регулюються нормами трудового законодавства, і не є предметом розгляду даної справи.

В судовому засідання також досліджувався наданий представником відповідача цивільно-правовий договір №01/07/15/01 від 01.07.2015 р., укладений між ГО СМ «Глеваха-3» в особі ВО Голови правління ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Так, предметом вказаного договору є виконання ОСОБА_1 обовязків по проведенню інспекції-ревізії членів ГО СМ «Глеваха-3» з метою дотриманн останніми вимог Договору з енергозабезпечення. Вказаний договір діє строком один рік. При автоматичній пролонгації дії даного договору, а також про його закінчення за строком дії, сторони зобовязані скласти відповідний додаток до даного договору, в якому дані обставини будуть відображені.

Сторонами не були надані доказі ні на підтвердження, ні на спростування факту закінчення строку дії цього договору чи його пролонгації.

Разом з тим, вказаний договір не є предметом чи підставою розгляду даної справи, тому з врахуванням положень ст. 11 ЦПК України судом не оцінюється і до уваги не береться.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення під час складання документів про звільнення п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 - як на підставу визнання незаконним звільнення, оскільки попередження про звільнення від 03.08.2016 р., Наказ про звільнення №52 від 08.10.2016 р. складені на фірмових бланках ГО СМ «Глеваха-3», жодних вимог щодо визнання їх недійсними чи фіктивними заявлено не було, жодних сумнівів в їх дійсності суд не має, а недотримання певних формальних норм не впливає на суть та зміст викладеного в даних документах тексту.

Наданий представником позивача в обґрунтування своїх позовних вимог лист ГУ Держпраці, який містить відомості щодо допущення певних порушень ГО СМ «Глеваха-3» КЗпП України, який не має значення для справи, не містить інформації щодо предмета доказування, на думку суду, не є допустимим та належним доказом у справі, тому до уваги не приймається.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведене відповідачем у відповідності до вимог законодавства про працю, повідомлено про відсутність вакантних посад, при цьому суд враховує відсутність підстав для висновку про переважне право позивача на залишення на роботі.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваємої роботи.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними та безпосередньо пов'язані з вирішенням судом питання щодо підстав для поновлення позивача на роботі.

До задоволення також не підлягає вимога позивача покласти за незаконне звільнення на службову особу ВО Голови Правління ГО «СМ «Глеваха-3» ОСОБА_2 матеріальну відповідальність (обовязок) по покриттю шкоди, заподіяної ГО «СМ «Глеваха-3» у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, як така, що заявлена безпідставно.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ст.40, ст.ст. 42, 492, 235 Кодексу законів про працю України, ст. 64 Господарського кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів", ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», третя особа: ВО Голови правління ГО "СМ «Глеваха-3» ОСОБА_2 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кравченко Л.М.