Справа №345/1652/17
Провадження № 2/345/955/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

06.06.2017 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Калуської міської ради КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином), -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що 29.10.2016, у результаті порушень ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, відбулась ДТП, внаслідок якої ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Внаслідок отриманих травм потерпіла ОСОБА_3 з 29.10.2016 по 22.11.2016 перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області». Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2016 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Враховуючи положення ст. ст. 127, 128 КПК України, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням (злочином) в розмірі 7982,18 грн.

Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник КЗ «Центральна района лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» ОСОБА_5 також у судове засідання не зявилась та подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо винесення рішення поклалась на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, жодних заяв чи повідомлень від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2017, 29.10.2016 близько 22.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. В.Стуса у місті Калуші, у напрямку кільцевої розв'язки вулиць ОСОБА_6 ОСОБА_7 - Литвина. У цей час в районі розташування будинку №10, зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу, проїзну частину дороги по пішохідному переходу, позначеному на асфальтному покритті дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», перетинала пішохід ОСОБА_3. При наближенні до пішохідного переходу, по якому рухався пішохід, водій ОСОБА_2, проявив неуважність, не дав дорогу пішоходу, та вчинив наїзд на неї (а.с.6-7).

Згідно згаданої вище ухвали, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрито у звязку з дійовим каяттям (а.с.6-7).

Частиною 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» вбачається, що у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч.4 ст.93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства.

Статтею 93-1 КПК України 1960 року передбачалося, що кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні справи за обставин, передбачених пунктами 3, 6 частини першої статті 6, статтями 7, 7-2, 8, 9 і 10 цього Кодексу.

Чинний КПК України не містить аналогічної норми, проте аналіз положень глави 9 цього Кодексу дає підстави для висновку про те, що обвинувачений у кримінальному проваджені звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення (ч.2 ст.129 КПК України).

Таким чином, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли особа звільнена від кримінальної відповідальності, питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Розмір витрат на лікування ОСОБА_3 становить 7982, 18 грн., що підтверджується довідкою головного лікаря комунального закладу «Центральна района лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» за №325 від 28.02.2017 (а.с.3-4, 5).

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ДСА України судовий збір в сумі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги першого заступника керівника Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Калуської міської ради КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДНПП НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням (злочином) в розмірі 7982,18 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: