Провадження № 2/359/703/2017
Справа № 359/9406/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

29.11.2016 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на садовий будинок АДРЕСА_2», яке розташоване в с.Вишеньки, Бориспільського району Київської області, в зв'язку з втратою оригіналу документу, що посвідчує право власності, а саме Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на садовий будинок(дачу), виданого 27.06.2002 року на підставі Рішення виконкому Вишеньківської сільської ради від 27.06.2002 року.

29.03.2017 року позивач в особі представника ОСОБА_3, на підставі ст.31 ЦПК України, подала заяву про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, та відповідно до якої позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд: - визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на ? частину садового будинку АДРЕСА_2», яке розташовано в с. Вишеньки, Бориспільського району Київської області, - визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на ? частину садового будинку АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом.( а.с.37).

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_4 належав на праві спільної сумісної власності АДРЕСА_2 Київської області. Право власності на вказаний будинок підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_3, виданим 27.06.2002 р. на підставі рішення виконкому Вишеньківської сільради на ім'я позивача ОСОБА_1, яке зареєстровано Бориспільським БТІ 10.07.2002 р. в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 364. Зазначили, що вказаний будинок побудований за рахунок спільних коштів подружжя та під час перебування в шлюбних відносинах, тому він відповідно ст. 368 ЦПК, є їхньою спільною сумісною власністю. Позивачем свідоцтво про право власності на садовий будинок(дачу) було втрачено. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_2, яка є дочкою померлого, у встановлений законом строк подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спірного будинку їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний будинок.

У судове засідання представник позивачів не з'явився , надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача - Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області у судове засідання не з'явився, направив суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову, поскільки позивачем не надано доказів існування спору, а також просив розглянути справу без участі представника сільради.

Дослідивши подані заяви, письмові матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 23/2015 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належав будинок АДРЕСА_2

Так, згідно копії Свідоцтва № НОМЕР_3, виданого 27.06.2002 року на підставі рішення виконкому Вишеньківської сільської ради від 27.06.2002 року , вбачається, що право власності на зазначений садовий будинок зареєстровано Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 10.07.2002 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 364 на ім'я ОСОБА_1.( а.с. 43).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Серії НОМЕР_4 від 05 січня 2011 року (а.с.62), позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1957 року.

Такими чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_1, що зазначений в позовній заяві будинок був побудований під час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя.

Так, відповідно до вимог ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (на момент реєстрації права власності на будинок), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власність. Коже/н з подружжя має рівні права володіння, корисування і розпорядження цим майном.

Будь-яких належних доказів на заперечення зазначеного факту відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Суд також враховує, що за змістом ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та розмір її частки у спірному будинку складає 1/2 частина будинку.

Крім того, позивач ОСОБА_1 має бажання реалізувати своє право власності на розпорядження належної її частини садового будинку АДРЕСА_2, однак у зв'язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності позбавлена такої можливості.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості відновити втрачене свідоцтво про право власності на садовий будинок, що позбавляє її права розпоряджатися своєю власністю, тому таке право підлягає відновленню в судовому порядку.

31.10.2013 року рішенням № 101 виконавчого комітету Вишеньківської сільської ради були внесені зміни до державного реєстру та об'єднано запис по с. Вишеньки садове товариство «Острів» із записом садівниче товариство «Острів» по Вишеньківській сільській раді під новою назвою садівницьке товариство «Острів», яке розташоване на території Вишеньківської сільської ради, також була перейменована вулиця № 7 на вулицю Квіткову (а.с.44).

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.( а.с. 41,42).

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_2

Встановлено, що позивач ОСОБА_2.є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується відповідним записом акту про народження (а.с.66) та копією паспорту позивача (а.с.64,65), та в установленому законом порядку прийняла спадщину за законом, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_4. Всчтановлено, що заповіт ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не складав, що підтверджується копією спадкової справи № 23/2015(а.с. 60-112).

Інший спадкоємець за законом першої черги, дружина ОСОБА_1 - відмовилась від прийняття спадщини, подавши письмову заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В.( а.с.60).

Позивач ОСОБА_2 отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с.100,102,104), однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину садового будинку приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на цей будинок.

З листа Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації № 245 від 23.08.2016 року, вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи, що знаходиться в КП БРР БР «БТІ», на садовий будинок АДРЕСА_2 наявний примірник Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на вищевказаний садовий будинок, але можливість видачі дублікату зазначеного свідоцтва відсутня.

За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 набула права власності на 1/2 частину садового будинку в порядку спадкування за законом з моменту відкриття спадщини та обов'язок зареєструвати його у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) право особистої приватної власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) право приватної власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_2

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Муранова-Лесів