справа № 198/539/17
провадження № 2/0198/217/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: Служба у справах дітей ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

З 2007 року позивач та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах, за час яких у них народились діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Так як батьки не подавали до органу ДРАЦС спільної заяви про походження дітей від батька, під час державної реєстрації до актових записів про народження дітей такі відомості записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. 11 квітня 2017 року ОСОБА_5 померла.

Оскільки позивач вважає себе батьком дітей та має намір їх виховувати, він змушений звернутись до суду та з урахуванням уточнень просить визнати його батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також внести відповідні зміни до актових записів про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складених ОСОБА_4 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану та Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що дійсно перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, за час яких у них народились діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Позивач визнає себе біологічним батьком дітей, однак під час державної реєстрації факту їх народження батьки не подавали спільної заяви до органу ДРАЦС, тому відомості про батька до актових записів про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були записані за вказівкою матері. Оскільки ОСОБА_5 померла, позивач має намір продовжувати виховувати дітей та дбати про них, однак не має юридичного підтвердження батьківських прав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов з урахуванням уточнень визнала та зазначила, що сімя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 протягом декількох років знаходилась під контролем ОСОБА_4 селищної ради як родина ромської національності. ОСОБА_5 за життя вважала саме ОСОБА_1 батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Позивач та померла постійно проживали разом приблизно з 2007 року, вели спільне господарство, виховували та утримували дітей

Представник третьої особи Служби у справах дітей ОСОБА_4 районної державної адміністрації в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечувала, надавши аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За статтею 51 Конституції України, частиною 2 статті 5 Сімейного кодексу України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_5 з 2007 року до моменту смерті останньої в 2017 році постійно проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне домашнє господарство, однак не перебували у зареєстрованому шлюбі. За час фактичних шлюбних відносин у них народились діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 завжди разом опікувались дітьми, дбали про них, виховували та здійснювали їх матеріальне забезпечення. В свою чергу, діти вважають позивача батьком та люблять його.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили сторони, представник Служби у справах дітей ОСОБА_4 районної державної адміністрації та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 При цьому повідомлені свідками факти не викликають у суду сумнів в їх достовірності та правдивості, оскільки вони принесли присягу та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.

Разом з тим, в актовому записі про народження ОСОБА_6 № 25, складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 районного управління юстиції у Дніпропетровській області 23 серпня 2012 року, батьком зазначено ОСОБА_10, а в актовому записі про народження ОСОБА_7 № 116, складеному Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 08 лютого 2017 року - ОСОБА_11. Необхідно відмітити, що відомості про батька до вказаних актових записів внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто за вказівкою матері ОСОБА_5 (а.с. 53, 59).

З пояснень позивача виходить, що відомості про нього як батька дітей не були записані до відповідних актових записів в звязку з тим, що спільних заяв про визнання батьківства під час реєстрації факту народження дітей до органу ДРАЦС він та ОСОБА_5 не подавали через необізнаність щодо такого порядку державної реєстрації.

11 квітня 2017 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 743220, виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11 квітня 2017 року (а.с. 4).

Положеннями статей 121, 125, 126 Сімейного кодексу України передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно зі статтею 135 Сімейного Кодексу України при народженні у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином, відомості про батька до актових записів про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 записані за вказівкою матері, ОСОБА_5, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі та не подали спільної заяви про визнання батьківства під час проведення державної реєстрації народження дітей.

Відповідно до статті 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

З огляду на викладене та виходячи з пріоритету захисту інтересів дітей, забезпечення дотримання їх прав на сімю, права позивача на батьківство, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 121, 125, 126, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 234, 256, 294ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком дітей:

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8.

Внести зміни до актового запису № 25, складеного 23.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, вказавши:

- у відомостях про батька в графі «Прізвище» - ОСОБА_1, в графі «Дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому інші відомості залишити без змін;

- у відомостях про дитину в графі «Прізвище» - ОСОБА_1, при цьому інші відомості залишити без змін.

Внести зміни до актового запису № 116, складеного 08.02.2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, вказавши:

- у відомостях про батька в графі «Прізвище» - ОСОБА_1, в графі «Імя» - Віджай, в графі «По батькові» - Ласлович, в графі «Дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_3;

- у відомостях про дитину в графі «Прізвище» - ОСОБА_1, в графі «По батькові» - Віджайович, при цьому інші відомості залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Гайдар