Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз», на дії державного виконавця, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» на ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

На обґрунтування скарги зазначало, що на виконанні у Любарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував судовий наказ, виданий Любарським районним судом Житомирської області 06 листопада 2013 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3 154 грн 64 коп. 28 січня 2015 року державним виконавцем Бевз З.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням боржником судового наказу. Підставою для винесення даної постанови була квитанція про сплату ОСОБА_1 коштів у сумі 3 154 грн 64 коп. на рахунок ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз». Однак, зазначені кошти не надходили стягувачу, про що свідчить витяг з особового рахунку боржника. Таким чином, заявник вважав, що державний виконавець не пересвідчився у повному виконанні судового рішення та безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, зазначав, що державний виконавець на порушення вимог п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», не надіслав копію постанови стягувачу.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати дії державного виконавця Любарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області БевзЗ.Ю. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасувати дану постанову.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити ухвалу про задоволення скарги, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Встановлено, що 23 січня 2015 року ОСОБА_1 сплатила кошти у розмірі 3 154 грн 64 коп. на розрахунковий рахунок стягувача, який був зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження. Вказана обставина підтверджена квитанцією № 1431/з15, виданою 23 січня 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк».

28 січня 2015 року державним виконавцем Бевз З.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням боржником в повному обсязі судового наказу.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, із висновками якого обґрунтовано погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме, отримавши квитанцію про сплату боржником суми боргу, державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ці ухвали підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» відхилити.

Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович