Справа № 457/309/17
провадження №2/457/208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Людмила Володимирівна про поділ в натурі житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Людмила Володимирівна про поділ в натурі житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить ухвалити рішення про здійснення поділу житлового будинку та виділити ОСОБА_1 в натурі (в одиницю) на праві власності квартиру №1- загальна площа 45,8 кв.м., житлова - 23,5 кв.м, квартиру №2 - загальна площа 43,9 кв.м., житлова - 17,5 кв.м, нежитлове приміщення - загальна площа - 39, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1; Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру №1- загальна площа 45,8 кв.м., житлова - 23,5 кв.м, квартиру №2 - загальна площа 43,9 кв.м., житлова - 17,5 кв.м, нежитлове приміщення - загальна площа - 39,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, Львівська область; Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_3

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстр.№709 вона набула право власності на ? ід.ч. житлового будинку по АДРЕСА_1. Іншим співвласником будинку є ОСОБА_2, якій належить ? ід.частка у ньому згідно поданої інформаційної довідки. У договорі купівлі-продажу зазначено, що ? ід.ч. житлового будинку знаходиться на земельній ділянці розміром 0,0850 га, кадастровий номер НОМЕР_1 даного масиву землі позивачем була виділена земельна ділянка площею 0,0141 га, , про що видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2. Між позивачем та відповідачем було складено порядок користування житловим будинком. Від реального поділу будинку та посвідчення нотаріально відповідного договору відповідач відмовився. Ліцензованим спеціалістом ФОП ОСОБА_4 у 2014 році було проведено технічну інвентаризацію будинку та визначено приміщення, яким реально користується ОСОБА_2, а якими позивач. Ним також зазначено, що згідно проведеної реконструкції загальна площа будинку становить 214,3 кв.м., в т.ч. житлова - 162,2 кв.м, а розподіл реальних часток кожного власника визначається таким чином, що позивач має у власності 16/100 ід.ч. всього будинку, а саме: приміщення під літерами 12, 13, 14 загальною площею 34,4 кв.м. ОСОБА_2 належать приміщення під літерами 1-23 загальною площею 179,9 кв.м., або 84/100 загальної площі. Зміна розміру часток не пройшла державну реєстрацію. Оскільки належна позивачу частина будинку була в незадовільному стані, вона вирішила її реконструювати. Відповідач надала згоду на реконструкцію. 06 липня 2015 року вона отримала будівельний паспорт виданий управлінням архітектури та містобудування Трускавецької міської ради на реконструкцію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 і почала будівельні роботи. Керуючись положеннями ст.20 Земельного кодексу, нею, як власником земельної ділянки в ліцензованій землевпорядній організації був замовлений проект землеустрою щодо зміни цільового призначення даної земельної ділянки. На підставі даного проекту землеустрою земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3. 11.02.2016 року Трускавецькою міською радою прийнято рішення №79, п.7.1 якого затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення земельної ділянки з обслуговування житлового будинку на «будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку». 25.03.2016 року Департаментом ДАБІ у Львівській області проведено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкту, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту. Згідно поданої декларації в експлуатацію введено об'єкт будівництва загальною площею 129, 2 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м., нежитлова - 88, 2 кв.м. Проте позивачем фактично збудовано житло у відповідності до цільового призначення земельної ділянки «будівництво багатоквартирного будинку»: дві квартири та нежитлове приміщення: квартира №1- загальна площа 45,8 кв.м., житлова - 23,5 кв.м, квартира №2 - загальна площа 43,9 кв.м., житлова - 17,5 кв.м, нежитлове приміщення - загальна площа - 39, 5 кв.м. Коли позивач звернулася з поданими документами до державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., останньою їй було повідомлено, що зареєструвати право власності на вказані житлові та нежитлові приміщення неможливо, оскільки вона проводила реконструкцію ? ід.ч. житлового будинку без попереднього виділу її в натурі та змінила функціональне призначення житлового будинку (садиби) на багатоквартирний (двоквартирний будинок). Відповідач, незважаючи на неодноразові звернення позивача і прохання відмовляється укласти нотаріально посвідчений договір про поділ житлового будинку в натурі та припинити право спільної часткової власності, мотивуючи відмову тим, що продала частину будинку і її більше не цікавлять її проблеми, хоча жодних претензій по реконструкції у неї до немає.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представником ОСОБА_5 подано до суду заяву, про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, просить позовні вимоги в редакції викладені в заяві від 04.05.2017 року задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про визнання позову, відповідно до якої повністю визнає заявлені до неї позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстр.№709 ОСОБА_1 набула право власності на ? ід.ч. житлового будинку по АДРЕСА_1. Іншим співвласником будинку є ОСОБА_2, якій належить ? ід.частка у ньому згідно поданої інформаційної довідки. У договорі купівлі-продажу зазначено, що ? ід.ч. житлового будинку знаходиться на земельній ділянці розміром 0,0850 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

Згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 09.10.2013 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3, площею 0,0141, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно витягу з рішення Трускавецької міської ради Львівської області «про затвердження документацій та проектів із землеустрою, надання земельних ділянок у власність чи користування на умовах аренди» №79 від 11.02.2016 року, ОСОБА_1 змінено цільове призначення земельної ділянки (кадастровий НОМЕР_3) площею 0,0141 га по АДРЕСА_1 з «обслуговування житлового будинку» на «будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку» категорія замель - землі житлової та громадської забудови, за рахунок земель, що перебувають у власності ОСОБА_1.

Однак з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо виділення їх часток в натурі, оскільки вони не можуть дійти згоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у користування тієї частини спільного майна в натурі яка відповідає його частці у справі спільної часткової власності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 355, ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Згідно ст.ст. 364, 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У відповідності до п.п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: про виділ частки з будинку (поділ будинку); або про визначення порядку користування жилим будинком. В спорах про поділ (виділ) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

В судовому засіданні також встановлено, що позивачем проведено реконструкцію своєї частини будинку.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна №27/09-14, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, після проведеної реконструкції загальна площа об'єкту змінилась та становить 214,3 кв.м., в т.ч. житлова площа 162,2 кв.м.

Поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені в статті 376 Цивільного Кодексу, за приписами якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого м,айна, не набуває права власності на нього.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч.5 ст.376 ЦКУ на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно даного висновку розподіл реальних часток будинковолодіння кожного власника визначатиметься наступним чином: ОСОБА_2 має у власності: приміщення 1 - підвал - 9,9 кв.м., приміщення 2 - коридор - 5,1 кв.м., приміщення 3 - кімната - 12 кв.м., приміщення 4 - кімната - 11,9 кв.м., приміщення 5 - кімната - 11 кв.м., приміщення 6 - кімната - 17,1 кв.м., приміщення 7 - кухня - 4 кв.м., приміщення 8 - туалет - 3 кв.м., приміщення 9 - коридор - 3,7 кв.м., приміщення 10 - кімната - 14,7 кв.м., приміщення 11 - туалет - 3,3 кв.м., приміщення 15 - коридор - 7,2 кв.м., приміщення 16 - кімната - 23,3 кв.м., приміщення 17 - кухня - 3,4 кв.м., приміщення 18 - кімната - 12,5 кв.м., приміщення 19 - кімната - 10,1 кв.м., приміщення 20 - санвузол - 3 кв.м., приміщення 21 - кімната - 2,9 кв.м., приміщення 22 - кімната - 9,8 кв.м., приміщення 23 - кімната - 12 кв.м., разом: 179,9 кв.м., або 84/100 загальної площі Об'єкта. ОСОБА_1 має у власності: приміщення 12 - коридор-кухня - 6,6 кв.м., приміщення 13 - кімната - 11,9 кв.м., приміщення 14 - кімната - 15,9 кв.м., разом: 34,4 кв.м., або 16/100 загальної площі Об'єкту.

Крім цього, згідно даного висновку при обстеженні Об'єкту встановлено, що вищенаведені приміщення мають відокремлені входи, не суперечать власності сусідних приміщень та можуть бути виділені в натурі.

Враховючи те, що між позивачем та відповідачем на стадії судового розгляду досягнуто згоди відносно поділу будинку, тому суд, з урахуванням вимог вищевказаних ст.ст. 364, 367 ЦК України та висновку № 27/09-14 щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, вважає за можливе провести розподіл вищевказаного будинку відповідно до висновку експерта, при обранні якого судом враховано частки кожного із співвласників, які, як вбачається з висновку експерта відповідають часткам реального користування спірним бидинком, а відтак суд дійшов висновку, що запропонований варіант поділу будинку, виходячи із засад розумності і справедливості та зважаючи на конкретні обставини даної справи і надані на їх підтвердження докази є найбільш оптимальний, прийнятним і доцільним, максимально наближеним до частин, якими фактично користуються сторони, відповідає їх інтересам та не порушує їх прав і законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позивачем не заявляється вимоги про стягнення судових витрат, відповідачем не подано жодних доказів понесення нею витрат, суд вважає, що дані витрати слід залишити при сторонах.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174,179, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Здійснити поділ житлового будинку та виділити ОСОБА_1 в натурі (в одиницю) на праві власності квартиру №1- загальна площа 45,8 кв.м., житлова - 23,5 кв.м, квартиру №2 - загальна площа 43,9 кв.м., житлова - 17,5 кв.м, нежитлове приміщення - загальна площа - 39, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1; Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру №1- загальна площа 45,8 кв.м., житлова - 23,5 кв.м, квартиру №2 - загальна площа 43,9 кв.м., житлова - 17,5 кв.м, нежитлове приміщення - загальна площа - 39,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, Львівська область; Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_3

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. І. Марчук