Провадження № 2/127/4889/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2016 року у м. Вінниця померла бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку № 10, який знаходиться по вул. Блока в м. Вінниці та частини земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, розташованої по вул. Блока, 10 в м. Вінниці.

Будь яких домовленостей щодо зміни розміру часток в праві спільної сумісної власності між ними не існувало. Враховуючи це, частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становила ? частину.

У звязку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила визначити, що частка померлої 04.04.2016 року в м. Вінниця ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці становила 1/4; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.04.2016 року в м. Вінниця.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1, ОСОБА_3 з зустрічним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що після смерті його бабусі ОСОБА_4, яка померла 04.04.2016 року відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку № 10, який знаходиться по вул. Блока в м. Вінниці та частини земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, розташованої по вул. Блока, 10 в м. Вінниці. ОСОБА_2 спадщину прийняв, оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавицею. Проте отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у нотаріуса ОСОБА_2 не має можливості, оскільки в державному акті на право власності на землю серії ІІ-ВН № 046738, виданим Вінницькою міською радою 07.11.2002 року, не визначена частка кожного співвласника, в тому числі померлої ОСОБА_4 у звязку з цим було нотаріусом було прийнято про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Просив визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.04.2016 року в м. Вінниця.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти задоволення зустрічного позову.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти задоволення первісного позову ОСОБА_1

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилась однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов та зустрічна позовна заява підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

04.04.2016 року померла бабуся ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 348717 від 06.04.2016 року. (а.с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку № 10, який знаходиться по вул. Блока в м. Вінниці та частини земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, розташованої по вул. Блока, 10 в м. Вінниці.

Частину житлового будинку спадкодавця заповідала ОСОБА_1 згідно заповіту від 13.02.1995 року посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3-613.

Спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 прийняла та оформила в установленому законом порядку у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу.

Право на частину спадкового майна неохопленого заповітом належить ОСОБА_1 за правом представлення, оскільки батько останньої та єдиний син спадкодавці ОСОБА_6 помер 29.09.1989 року в м. Вінниці про, що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 1921.

Крім ОСОБА_1 спадкоємцем за право представлення є її брат ОСОБА_2

ОСОБА_1 спадщину прийняла подавши заяву в установлений законом строк до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7

ОСОБА_2 спадщину прийняв, оскільки на момент смерті проживав разом з спадкодавицею.

Отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у нотаріуса ОСОБА_1 не має можливості, оскільки в державному акті на право власності на землю серії ІІ-ВН № 046738, виданим Вінницькою міською радою 07.11.2002 року, не визначена частка кожного співвласника, в тому числі померлої ОСОБА_4 у звязку з цим було нотаріусом було прийнято про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Також не має можливості у ОСОБА_2 отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у нотаріуса, оскільки в державному акті на право власності на землю серії ІІ-ВН № 046738, виданим Вінницькою міською радою 07.11.2002 року, не визначена частка кожного співвласника, в тому числі померлої ОСОБА_4 у звязку з цим було нотаріусом було прийнято про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Земельна ділянка площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці належала на праві спільної сумісної власності померлій ОСОБА_4, ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ВН № 046738, виданим Вінницькою міською радою 07.11.2002 року, з відповідною відміткою про продаж ОСОБА_8 за договором купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 3708, належної йому частки земельної ділянки, площею 0,0159 га ОСОБА_10

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.,п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно із ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Отже, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Суд вважає, що право на отримання документу, щодо визначення частки у праві власності на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на частку спадкового майно в позасудовому порядку.

З цих підстав суд може встановити частку спадкодавця у праві власності на нерухоме майно та визнати за спадкоємцем право власності на частку спадкового майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом належним чином прийняла спадщину після смерті свої бабусі, є єдиним спадкоємцем, а тому їй належить відповідна частка спільного сумісного майна, окрім того право виділення належних співвласникам майна часток закріплено нормами чинного законодавства України, а оскільки один із співвласників помер, вбачається обмеження прав інших співвласників вказаного майна у питанні виділення відповідної частки майна, яка належить їм, а також обмеження прав спадкоємця щодо можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921, 84 гривень в рівних частках. Також, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 281, 84 гривень в рівних частках.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 1216, 1226, 1233, 1268, 1269,1274 ЦК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визначити, що частка померлої 04.04.2016 року в м. Вінниця ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці становила 1/4.

Визнати за ОСОБА_1 ОСОБА_11 право власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.04.2016 року в м. Вінниця.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 921, 84 гривень в рівних частках, по 960, 92 гривень з кожного.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0751, кадастровий номер :02:051:0205, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Блока, 10 в м. Вінниці в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.04.2016 року в м. Вінниця.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 281, 84 гривень в рівних частках, по 640, 92 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь