Справа № 733/1333/17 Провадження № 22-ц/795/1854/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овчарик В. М. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:ОСОБА_5,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року про повернення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 3,5032 га (кадастровий номер НОМЕР_1); площею 3,3710 га (кадастровий номер НОМЕР_2); площею 3,4665 га (кадастровий номер НОМЕР_3); площею 3,3663 га (кадастровий номер НОМЕР_4); площею 3,3659 га (кадастровий номер НОМЕР_5); площею 3,3672 га (кадастровий номер НОМЕР_6); площею 3,3672 га (кадастровий номер НОМЕР_7); площею 3,3672 га (кадастровий номер НОМЕР_8); площею 3,3672 га (кадастровий номер НОМЕР_9); площею 3,3672 га (кадастровий номер НОМЕР_10); площею 3,3715 га (кадастровий номер НОМЕР_11) та розміщені на них посіви сільськогосподарських культур соняшнику та кукурудзи, які знаходяться на території Парафіївської селищної ради (колишньої Іваницької сільської ради) і перебувають в його користуванні відповідно до договорів оренди, укладених ОСОБА_5 із Ічнянською районною державною адміністрацією 13 липня 2017 року, які незаконно використовуються ПрАТ «Нива-Плюс», так як не накладення арешту на земельні ділянки та посіви, розміщені на них, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, просив ухвалу судді суду першої інстанції скасувати та направити заяву до Ічнянського районного суду для розгляду в іншому складі, надавши ОСОБА_5 можливість у доступі до правосуддя та реалізувати свої конституційні права та Конвенцію із захисту прав людини та основоположних свобод. Також апелянт просив винести відповідно до ст.ст.211, 320 ЦПК України окрему ухвалу щодо судді Овчарика В.М. стосовно незаконної відмови заявнику в доступі до правосуддя та порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію наданих йому процесуальних прав та вищенаведених процесуальних обов'язків, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні йому своїх доказів у доведеності перед судовим їх переконливості. Просив окрему ухвалу направити на розгляд Вищої кваліфікаційної комісії суддів та Вищу раду правосуддя.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суддя безпідставно одноособово повернув його заяву про забезпечення позову з тих підстав, що заявник не надав доказів належності саме йому земельної ділянки, а мав би витребувати такі докази у заявника. Також апелянт вважає, що ним зазначено про необхідність накладення арешту та виконані всі вимоги ст.151 ЦПК України при поданні заяви. Невжиття заходів забезпечення позовів, на думку апелянта, утруднить виконання рішення суду за його позовом в майбутньому.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Повертаючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, суддя першої інстанції виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, що не зазначено доказів того, що між заявником та ПрАТ «Нива-плюс» виник будь-який спір цивільно-правового характеру, а також не зазначено доказів належності ОСОБА_5 земельних ділянок та їх незаконного використання ПрАТ «Нива-плюс» і що останнім нанесена заявнику яка-небудь шкода, що позбавляє також можливості вирішити питання співмірності виду забезпечення позову із заявленими заявником вимогами, які у заяві також не уточнені.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст. 151, ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд може розглядати заяву про забезпечення позову, якщо відкрито провадження по справі, згідно ст.153 ЦПК України.

Винятком є заява про забезпечення позову з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності, яка може бути подана та підлягає розгляду до подання позовної заяви (частина четверта статті 151 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви майнового характеру, зокрема, як зазначено заявником «про відшкодування втраченого доходу» що не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Повертаючи заяву про за забезпечення позову до подання позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що справа не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, проте, не звернув увагу, що заява про забезпечення позову подана не з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до вимог ч.8 ст.153 ЦПК України, суд встановивши що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Апеляційний суд вважає, що суддя вірно повернув заяву ОСОБА_5, проте не з тих мотивів, у зв'язку з чим ухвалу судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року необхідно змінити в частині мотивів повернення заяви. Підстав для застосування ст.211 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1п.2, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року змінити в частині мотивів повернення заяви та залишити оскаржувану ухвалу без змін в іншій частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: