АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1860/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Степаненко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівБондаренка С. І., Храпка В. Д.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства (ДП) «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (ДВС) Міністерства юстиції України на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України під час реалізації майна на електронних торгах в межах виконавчого провадження №51493643, відкритого на виконання виконавчого листа №711/650/13-ц, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 20.05.2016 року.

У скарзі на дії державного виконавця Драч О.О. просила визнати звіти та висновки про оцінку майна такими, що не підлягають використанню у виконавчому провадженні та скасувати їх. Тому у разі задоволення скарги без її забезпечення неможливо буде виконати рішення суду по суті, оскільки нерухоме майно буде реалізовано за ціною, визначеною оскаржуваними звітами та висновками.

02 серпня 2017 року ОСОБА_7, діючи через свого представника ОСОБА_8, подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просила:

- зупинити електронні торги (організатор торгів: Державне підприємство "СЕТАМ"; 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6; ідентифікаційний код 39958500) з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: адміністративної будівлі (літ. А-4) з прибудовою, загальною площею 1633,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту: 227579; нежитлових будівель: магазин літ. "А", загальною площею 389,40 кв.м., сарай літ. "Б", сарай літ. "В", огорожа літ. "1-2", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, номер лоту: 227588; нежитлового приміщення магазину, загальною площею 58,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, номер лоту: 227572;

- заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державному підприємству «СЕТАМ» та будь-яким іншим третім особам вчиняти дії спрямовані на примусову реалізацію вказаного нерухомого майна.

Загальна сума стягнення за виконавчим листом № 711/650/13-ц від 20.05.2016 року, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси, на підставі якого відкрито виконавче провадження і в межах якого і здійснюється примусова реалізація нерухомого майна, становить 1 460 696, 48 доларів США. При цьому загальна вартість нерухомого майна згідно висновків про вартість майна становить 311 097,01 доларів США. Тобто різниця між сумою стягнення за виконавчим листом від 20.05.2016 року та загальною вартістю нерухомого майна становить 1 149 599,47 доларів США. З вказаного вбачається, що у разі незабезпечення даної скарги та реалізації нерухомого майна за такою низькою ціною - неможливо буде виконати рішення суду на підставі якого виданий виконавчий лист від 20.05.2016 року, оскільки це нерухоме майно є єдиним ліквідним майном скаржника, за рахунок якого можливо погасити заборгованість перед стягувачем.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року заяву ОСОБА_7 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Зупинено електронні торги (організатор торгів: Державне підприємство "СЕТАМ"; 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6; ідентифікаційний код 39958500) з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме:

- адміністративної будівлі (літ. А-4) з прибудовою, загальною площею 1633,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту: 227579;

- нежитлових будівель: магазин літ. "А", загальною площею 389,40 кв.м., сарай літ. "Б", сарай літ. "В", огорожа літ. "1-2", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, номер лоту: 227588;

- нежитлового приміщення магазину, загальною площею 58,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, номер лоту: 227572 до ухвалення рішення по справі.

Заборонено відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державному підприємству "СЕТАМ" та будь-яким іншим третім особам вчиняти дії спрямовані на примусову реалізацію нерухомого майна, яке належить ОСОБА_7, а саме:

- адміністративної будівлі (літ. А-4) з прибудовою, загальною площею 1633,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- нежитлових будівель: магазин літ. "А", загальною площею 389,40 кв.м., сарай літ. "Б", сарай літ. "В", огорожа літ. "1-2", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3;

- нежитлового приміщення магазину, загальною площею 58,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до ухвалення рішення по справі.

Допущено негайне виконання ухвали.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ДП «СЕТАМ», відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що ухвала про забезпечення позову фактично зупиняє/забороняє виконання судового рішення. Суд не вправі вживати заходів забезпечення скарги, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Скаржник не надав належні докази на підтвердження того, що оцінювачем було занижено вартість нерухомості. Висновок суду про те, що майно могло бути проданим, є безпідставним, оскільки за день до торгів не було жодного допущеного до торгів учасника. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ДП «СЕТАМ» оскаржує ухвалу районного суду, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом невірно обрано вид забезпечення позову, оскільки зупинення продажу арештованого майна як спеціальний вид забезпечення позову може застосовуватись лише разом з подачею позову про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. До того ж, ухвала районного суду перешкоджає господарській діяльності ДП «СЕТАМ», яке отримує прибуток внаслідок діяльності з реалізації арештованого майна. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представника ДВС зазначено, що ухвала суду суперечить ч. 5 ст. 57 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження», відповідно до якого суд не має уповноважений зупинити вже призначені електронні торги. Суд має право зупинити лише передачу майна на реалізацію, тобто до того як відомості про лот внесено в систему продажу. Крім того, суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженням суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів кожної апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги аналогічні і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву про забезпечення скарги, суд першої інстанції врахував, що законом не передбачений порядок забезпечення скарги, проте керуючись нормами ч. 4 ст. 8 ЦПК України про аналогію закону та аналогію права, застосував під час розгляду даної скарги правила ст.ст. 151, 153 ЦПК України, тобто правила забезпечення позову.

За підсумками розгляду заяви про забезпечення скарги, суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення електронних торгів з реалізації вищевказаного нерухомого майна та заборони органам ДВС, ДП «Сетам» вчиняти дії, спрямовані на примусову реалізацію майна боржника, стосовно правомірності оцінки якого виник спір, може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. може значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно п.п.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

При розгляді заяв про забезпечення позову, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України під час реалізації вказаного вище нерухомого майна.

Сама скарга на дії органів ДВС про оцінку майна подана в порядку розділу VII ЦПК України, який регулює судовий контроль за виконанням судових рішень.

Це відповідає вимогам п. 24 вказаної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, оскільки рішення державного виконавця про оцінці майна є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що процесуальним законом не передбачено вжиття заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженням суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Крім того, ст. 57 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачає оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна та зупинення передачі майна на реалізацію.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при винесенні ухвали про забезпечення позову на стадії виконання судового рішення, порушив норми процесуального права, а тому ухвала районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :