____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/151/17
УХВАЛА

09.10.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2017 року по цивільній справі №520/16738/16-ц за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БРУХТО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста ОСОБА_1 перебувала на розгляді цивільна справа №520/16738/16-ц за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування записів про реєстрацію права власності.

Під час розгляду вказаної справи, 18 січня 2017 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 постановлено ухвалу, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про застосування заходів забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вулиця Ялинкова, буд. 40. Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вулиця Ялинкова, буд. 40а. Заборонено державним реєстраторам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно обєкту: нежитлове приміщення, загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ялинкова, буд. 40. Заборонено державним реєстраторам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно обєкту: нежитлове приміщення, загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ялинкова, буд. 40а.

За наслідком розгляду цивільної справи №520/16738/16-ц, Київським районним судом міста ОСОБА_1 04.07.2017 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Брухто" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування записів про реєстрацію права власності задоволено частково. Визнано неукладеним договір №657/П купівлі-продажу нерухомого майна від 15 серпня 2002 року, укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_8 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець), предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м. Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова (Блочная - російською мовою), будинок 40. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1М, предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м.Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, будинок 40. Визнано неукладеним договір №877/П купівлі-продажу нерухомого майна від 18 березня 2002 року, укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_7 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м.Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова (Блочная - російською мовою), будинок 40а. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1, предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м.Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, будинок 40а. Скасовані записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14187697 та за номером 13899579. Встановлено порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання законної сили, воно є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м.Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, будинок 40, з одночасним закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи; а також запису про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на нежитлове приміщення загальною площею 1600 кв.м. за адресою: м.Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, будинок 40а, з одночасним закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи. Рішення суду набрало законної сили.

15.08.2017 року до Київського районного суду міста ОСОБА_1 надійшла заява від представника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2017 року по цивільній справі №520/16738/16-ц за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БРУХТО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про реєстрацію права власності.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 16.08.2017 року справу за заявою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову прийнято до свого провадження, призначено дату і час проведення судового засідання.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» заяву підтримав, просив суд задовольнити, посилаючись на те, що необхідність у вжитих ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2017 заходах забезпечення позову відпала, з огляду на те, що вказані заходи забезпечення позову вжиті саме за клопотанням представника позивача, позовні вимоги позивача задоволені частково, рішення суду набрало законної сили, підлягає до виконання, однак його виконання ускладнюється вказаними заходами забезпечення позову, вжитими ухвалою суду від 18.01.2017 року.

Відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, однак, 05.10.2017 року від їх представника ОСОБА_9 надійшла до суду заява, в якій представник відповідачів не заперечує проти задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі №520/16738/16-ц.

Інші сторони по справі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судове засідання не зявились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про відправленнями поштової кореспонденції з зазначеними причинами неможливості вручення, наявними в матеріалах справи.

Відповідачі по справі, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином у відповідності до вимог ст. 74, 76, 77 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом також враховується, що відповідно до частини 3 статті 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_10 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі вищевикладеного, судом, у судовому засіданні 09.10.2017 року, було ухвалено провести розгляд справи за заявою ТОВ «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін по справі.

Суд зазначає, що частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Оглянувши матеріали цивільної справи №520/16738/16-ц вбачається, що 29.12.2016 року позивач ТОВ «Брухто» звернулось до Київського районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про реєстрацію права власності, стосовно нерухомого майна: нежитлового приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вулиця Ялинкова, буд. 40; нежитлового приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вулиця Ялинкова, буд. 40а.

Надалі, ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2017 року, на підставі встановленого між сторонами спору щодо спірного нерухомого майна, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, були вжиті вказані заходи забезпечення позову.

Рішенням Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 04.07.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю задоволено частково. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів.

Згідно з ч. 3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 статті 154 ЦПК України встановлено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи №520/16738/16-ц, суд встановив, що спірні заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 18.01.2017 року саме за клопотанням позивача, позовні вимоги позивача задоволені, рішення суду набрало законної сили, на цей час вжиті зади забезпечення позову фактично зробили неможливим виконання рішення Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 04.07.2017 року по справі №520/16738/16-ц, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання. Тобто, ухвала суду про забезпечення позову унеможливлює виконання обов'язкового остаточного рішення суду та ставить в залежність від розгляду даної справи, що є неприпустимим та нівелює принцип обов'язковості судового рішення, закріплений в ст. 124 Конституції України.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відпали підстави, за яких вживалися заходи забезпечення позову, підстави, що зумовили застосування заходів забезпечення позову змінились, у звязку з чим, суд вважає заяву представника позивача ТОВ «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову обґрунтованою, заяву про скасування заходів забезпечення позову підлягаючою задоволенню, а вжиті заходи такими, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Брухто» про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2017 року по цивільній справі №520/16738/16-ц за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «БРУХТО» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про реєстрацію права власності, а саме:

- Скасувати арешт з нежитлового приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, буд. 40;

- Скасувати арешт з нежитлового приміщення загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, Київський район, вулиця Ялинкова, буд. 40а;

- Скасувати встановлену заборону державним реєстраторам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно обєкту: нежитлове приміщення, загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Ялинкова, буд. 40;

- Скасувати встановлену заборону державним реєстраторам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно обєкту: нежитлове приміщення, загальною площею 1600 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ялинкова, буд. 40а.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи які не приймали участь під час проголошення ухвали суду, протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.