Справа № 483/248/16-ц
Провадження 2/483/11/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Басової Н.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Очакові Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

10 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Очаківського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21 липня 2015 року між ним та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м.Одеса, Площа Соборна, 1, кв. 2, в якому сторони зобовязалися в строк до 01 лютого 2016 року укласти договір купівлі-продажу квартири. Крім цього, 02 жовтня 2015 року, після укладення попереднього договору, ОСОБА_3, за дорученням та з відома свого чоловіка ОСОБА_4, взяла у нього в борг грошові кошти в сумі 25452 долара США, які зобовязалася повернути після укладення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири.

21 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу серії НАН № 345274, згідно якого ОСОБА_4 передав у власність квартиру № 2 у будинку № 1 по площі Соборній в м.Одесі, а ОСОБА_2 сплатив за неї обумовлену грошову суму, але після виконання сторонами договірних умов ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25452,00 долари США позивачу не повернула.

Після впливу часу повернення боргу , 06 лютого 2016 року позивач приїхав за місцем проживання відповідачки у м.Очаків та звернувся до неї з вимогою повернути борг, на що остання відповіла відмовою, мотивуючи тим, що в неї не має коштів.

Станом на 09 лютого 2016 року курс одного долара США складав 25,89 грн., тобто відповідачка повинна сплатити йому 658952 грн. 28 коп.

Посилаючись на те, що відповідачка порушила умови договору позики, позивач просив стягнути на його користь вищевказану заборгованість на сплачений судовий збір.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила про його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з'явилися. На електронну пошту 15 листопада 2017 року та 06 грудня 2017 року від представника відповідачки ОСОБА_5 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання, оскільки знаходиться на лікуванні.

Разом з тим, представником відповідачки як у першому клопотанні так і подальшому, доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, не надано.

Суд визнає повідомлені представником відповідачки причини неявки неповажними.

Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року у цій справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

На підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено попередній договір про укладення основного договору купівлі-продажу квартири № 2 у будинку № 1 по площі Соборній в м.Одесі. (а. с. 6).

02 жовтня 2017 року відповідачка ОСОБА_3, з відому свого чоловіка ОСОБА_4, взяла у ОСОБА_2 25452 долара США, про що написала розписку на звороті попереднього договору від 21 липня 2015 року, та підтвердила що при виконанні вказаного договору зазначена сума буде повернута ОСОБА_2 (а. с. 6 зворот).

21 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу серії НАН № 345274, згідно якого ОСОБА_4 передав у власність квартиру № 2 у будинку № 1 по площі Соборній в м.Одесі, а ОСОБА_2 сплатив за неї обумовлену грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Зазначений правовий висновок, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковим для всіх судів України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 526, 1049, 1053 ЦК України відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали та не повернули своєчасно позику.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Разом із тим частина 2 цієї статті допускає, що сторони можуть визначити в зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня.

Станом на час звернення до суду, курс одного долара США складав 25,89 грн., тобто відповідачі повинні сплатити позивачеві - 658952 грн. 28 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач свій процесуальний обовязок доказування виконав, надав суду належний доказ укладення між ним та відповідачами договору позики, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 та необхідність їх задоволення.

Також, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сума судового збору, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, яка народилася 01 травня 1952 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення боргу за договором позики 658952 (шістсот п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) гривні, а також сплачений судовий збір в сумі 6589 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень.

Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання ними копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя