Справа № 185/7354/17
Провадження № 2/185/3825/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на будинок № 38 по вулиці Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська) в місті Павлоград Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову вона зазначила, що 15 вересня 2015 року померла її мама ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 38 по вулиці Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська) в місті Павлоград Дніпропетровської області. У встановлений строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але 08 вересня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок № 38, який розташований по вулиці Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська) в місті Павлоград Дніпропетровської області, а також право власності було зареєстрована за ОСОБА_2, проте в 1991 році вищезазначений будинок було знесенно та збудовано новий, який померлою за життя не було здано в експлуатацію і на який не було оформлено право власності. Земельна ділянка за вказаною адресою, на якій розташовано домоволодіння належить їй на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2016 року. Будинок було побудовано у 1991 році, а згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24 травня 2001 року, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні будівлі та споруди) прибудовані до них та побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, законодавство не вимагало приймати в експлуатацію побудовані до 05 серпня 1992 року приватні будинки та споруди. Тому вона вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх інтересів.

Позивач у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2015 року ОСОБА_2 померла (арк.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме будинок № 38 по вулиці Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська) в місті Павлоград Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою померлої 15 вересня 2015 року ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.8).

Померла ОСОБА_2 заповіт не складала.

У встановлений строк позивачка звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Проте, у письмову розясненні, яке було надано їй 08 вересня 2016 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (арк.с.24) зазначено, що письмова заява про прийняття спадщини за законом до майна померлої 15 вересня 2015 року її матері ОСОБА_2, була нею своєчасно належним чином оформлена і подана до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і вона вважається такою, що прийняла спадщину до шести місяців і 20 серпня 2016 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0552 га у межах, згідно з планом, яку було передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на вулиці Робочій в місті Павлоград Дніпропетровської області.

Крім того, у розясненні було також зазначено, що в спадковій справі померлої ОСОБА_2 є довідка КП Павлоградське МБТІ від 01 квітня 2016 року, в якій зазначено, що право власності на житловий будинок (каркасно-глиномазаний, 1949 року побудови, загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м.), який був розташований по вулиці Пролетарській, 38 в місті Павлоград зареєстровано за ОСОБА_2 станом на 17 червня 1981 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1981 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою за р. №2097, а в 1991 році вищезазначений будинок було знесено та збудовано новий житловий будинок (шпали обкл. цеглою) загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який не був ОСОБА_2 зданий в експлуатацію та на який не було оформлено прав власності. Тому, видати на імя позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області не може.

Як вбачається з довідки КП Павлоградське МБТІ від 01 квітня 2016 року (арк.с.25), то право власності на житловий будинок (каркасно-глиномазаний, 1949 року побудови, загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м.), який був розташований по вулиці Пролетарській, 38 в місті Павлоград зареєстровано за ОСОБА_2 станом на 17 червня 1981 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1981 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою за р. №2097.

Але у 1991 році вищезазначений будинок було знесено та збудовано новий житловий будинок (шпали обкл. цеглою) загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який не був ОСОБА_2 зданий в експлуатацію та на який не було оформлено прав власності.

Будинок розташовано на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0552 га., у межах, згідно з планом, яку було передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташованих на вулиці Робочій (колишня назва вулиці Пролетарська), 38 в місті Павлоград Дніпропетровської області. Ця земельна ділянка належала померлій спадкодавеці ОСОБА_2, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 388581, виданого на її імя 28 травня 2012 року.

За свого життя ОСОБА_2 не встигла ввести зазначений будинок в експлуатацію та зареєструвати його належним чином.

Однак, згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва.

Будинок було побудовано у 1991 році, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 38 вул. Робоча м. Павлоград (арк.с.19-23).

А документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2, належним чином прийняла спадщину після її смерті, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОК НОМЕР_1) право власності на будинок № 38 з господарськими будівлями, що розташований за адресою вул. Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська), в м. Павлоград Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 15 вересня 2015 року.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін