Справа № 487/4154/16-ц
Провадження № 2/487/187/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Попович В.Б., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №38 у будинку №24-А у місті Миколаєві.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15.06.2011 року проживала однією сімєю з ОСОБА_7, а 07.03.2003 року вони зареєстрували шлюб. 03 квітня 2009 року помер її чоловік ОСОБА_7 Вказала, що він був власником квартири №38 по пр.. Леніна 24-А в м. Миколаєві, в якій вони разом проживали. Також зазначила, що за свої особисті кошти вона проводила ремонтні роботи в квартирі. Вказала, її чоловік дуже хворів і він потребував постійно медичної допомоги у лікарнях і сторонньої допомоги вдома, при цьому його лікуванням та утриманням займалась вона особисто. Вказала, що ремонт квартири та лікування чоловіка проводила за власні кошти, які отримала від продажу своїх будинків та своїх власних вкладів.

Після смерті ОСОБА_7 позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, крім неї також заяви подали і діти померлого: син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_6 Зазначає, що відповідачі мешкають за кордоном, квартирою не цікавляться та оформляти спадщину відмовляються. Посилаючись на те, що квартирою вона займається особисто, просила задовольнити позов та визнати за нею право власності на квартиру №38 у будинку №24-А у місті Миколаєві.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просила повністю задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_8 підтримав свої позовні вимоги повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що позивачка всі свої кошти вкладала в ремонт квартири та на лікування чоловіка, при цьому відповідачі зовсім не цікавились і не цікавляться квартирою. Просив повністю задовольнити позов.

Відповідачі до судового засідання не зявились.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на безпідставність позовних вимог. В задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Суду пояснив, що факт вкладення грошових коштів позивачкою в квартиру є недоведеним. Крім того, вказав, що відповідач ОСОБА_6 спілкувався зі своїм батьком та надавав йому допомогу за життя. В задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_7 помер 01.квітня 2009 року.

До складу спадщини, що відкрилась після його смерті, увійшла кквартира № 38 в буд. №24-А по проспекту Центральному (Леніна) в м.Миколаєві (далі - Квартира), яка за життя належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 1997 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли його дружина - ОСОБА_1 та його діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які відносяться до спадкоємців першої черги, і мають право на Квартиру в рівних частках згідно положень ч.1 ст.1267 ЦК України.

Спадщину станом на час розгляду справи не оформлено.

Позов заявлено з підстав передбачених ст. ст. 391, 392 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень статті 392 ЦК України, Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з доказів, наданих сторонами та досліджених судом, позивачка прийняла, але не оформила спадщину після смерті ОСОБА_7. Свідоцтво про право на спадщину їй не видавалось. Її право на оформлення право на частку у спадщині, як спадкоємцем першої черги, в нотаріальному порядку не втрачено. Право власності на всю Квартиру, як зазначається у позові, у ОСОБА_1 ніколи не виникало.

Таким чином відсутні підстави для визнання за позивачкою прававласності на Квартиру з підстав передбачених ст.392 ЦК України.

З підстав передбачених ст.391 ЦК України право власностіна Квартиру не може бути визнане, оскільки вказана стаття передбачає способи усунення перешкод в користуванні власністю, а не з підстав оспорювання права власності.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позові позивачці слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 208, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Біцюк А.В.