Номер провадження: 22-ц/785/1362/17
Номер справи місцевого суду: 2-505/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зобовязання повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки та знесення огорожі,-

встановила:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2, який було уточнено, про зобовязання повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки та знесення огорожі, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Нова, 41-а (т. 1 а. с. 3, 186-188, т. 2 а. с. 43-45).

В обґрунтування свого позову посилалися на те, що 30.06.2006 року вони на підставі договору купівлі-продажу придбали земельну ділянку № 41-а по вул. Новій в с. Прилиманське, Овідіопольського району, Одеської області. Суміжний землекористувач ОСОБА_6 самовільно захопив частину зазначеної земельної ділянки позивачів та побудував огорожу, після його смерті спадщину прийняла відповідачка. Добровільно ОСОБА_2 відмовляється знести огорожу. У звязку із чим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 сільської ради, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_9, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним державного акту та визнання права власності в порядку спадкування (т. 1 а. с. 32-34).

Ухвалою суду від 10.07.2012 року зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду (т. 2 а. с. 33).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2012 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести капітальну огорожу на земельній ділянці площею 0,0439 га, яка входить до складу належної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки 0,1380 га під № 41-а по вулиці Новій у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області. У разі відмови від добровільного знесення огорожі рішення підлягає примусовому виконанню за рахунок ОСОБА_2 Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0439 га, яка входить до складу земельної ділянки 0,1380 га під № 41-а по вулиці Новій у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області (т. 2 а. с. 54-55).

Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2013 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 8 000 гривень (т. 2 а. с. 102-103).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, допустити поворот виконання рішення шляхом зобовязання позивачів відновити капітальну огорожу на земельній ділянці, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 109-114).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3, підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено, що фактично відповідач ОСОБА_2 за адресою: Одеської області Овідіопольського району с. Прилиманське, вул. Нова під № 41, користується земельною ділянкою, площею 0,2039 га, з яких 0,0439 га належить до суміжної земельної ділянки позивачів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 13 грудня 1993 року, виданого виконкомом ОСОБА_8 сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому ОСОБА_8 сільської ради народних депутатів від 17 серпня 1993 року № 120, ОСОБА_6 належав житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням виконкому ОСОБА_8 сільської ради народних депутатів від 07 червня 1996 року № 66 ОСОБА_6 передано у приватну власність раніше виділену земельну ділянку площею 0,155 га для будівництва житлового будинку по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 2006 року ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, померлого 18 травня 2003 року, житловий будинок по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею - 25,2 кв. м, з надвірними спорудами: «Б» - гараж, «В» - літня кухня, «Г» - душова, «Д» - вбиральня, 1-6 - спорудження, розташовані на земельній ділянці площею 1600 кв. м, що належали ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом ОСОБА_8 сільської ради народних депутатів 13 грудня 1993 року.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Таким чином, до ОСОБА_2 перейшло право власності тільки на житловий будинок, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК Української PCP від 1963 року.

ОСОБА_6 за життя не отримав державний акт на право власності на присадибну земельну ділянку по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, тобто у нього не виникло право власності на земельну ділянку і після його смерті не відкрилася спадщина на земельну ділянку. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину тільки на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а права власності або права користування на присадибну земельну ділянку, площею 0,1550 га вона, відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України не набула, оскільки рішення про передачу їй у власність або у користування цієї земельної ділянки ОСОБА_8 сільською радою не приймалось і межі в натурі (на місцевості) цієї земельної ділянки встановлені не були.

На підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_9, зареєстрованого у реєстрі за № 5041, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частинах придбали земельну ділянку площею 0,1380 га по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області. Цей договір зареєстрований у погосподарській книзі ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області за 2006-2010 роки під № 12.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 2860807, виданого ОСОБА_8 сільською радою Овідіопольського району Одеської області 10 листопада 2005 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 52. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Підстава видачі державного акта - рішення ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 29 квітня 2005 року, яким ОСОБА_7 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1380 га по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області. ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області встановлено в натурі межі земельної ділянки, площею 0,1380 га по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, який підписаний, у тому числі, й суміжним землекористувачем ОСОБА_10

Рішенням ОСОБА_8 сільської ради від 31 серпня 2006 року за № 141 номер спірної земельної ділянки № 41 по вулиці Новій у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області змінено на № 41-а.

Фактично відповідач ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, площею 0,2039 га, з яких 0,0439 га належать до суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, отже самовільно захопила частину суміжної земельної ділянки, та встановила на неї капітальну огорожу.

Перевіркою дотримання ОСОБА_2 вимог земельного законодавства, проведеною державним інспектором Приморського міжрайонного відділу Управління з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області, встановлено факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0439 га, яка на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджено актом від 14 листопада 2006 року.

Приписом державного інспектора Приморського міжрайонного відділу Управління з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області від 14 листопада 2006 року зобовязано ОСОБА_2 у тридцятиденний строк звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0439 га.

Рішенням ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 15 червня 2007 року № 275-V задоволено частково протест прокурора Овідіопольського району Одеської області на рішення ОСОБА_8 сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 29 квітня 2005 року «Про безкоштовну передачу у приватну власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель». Внесено зміни у зазначене рішення у звязку з тим, що у рішенні допущена помилка у назві адреси: змінено номер ділянки з № 41 по вул. Новій у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області (як зазначено у рішенні), що була видана ОСОБА_7 на № 41-а по вул. Новій у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області. Встановлено межі земельних ділянок по вул. Новій, 41 та вул. Новій, 41-а відповідно до документів. Зобовязано ОСОБА_2 демонтувати самовільно побудовану цегляну огорожу і перенести її на межі відповідно до наданої, площею 0,16 га, по вул. Новій, 41 у с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області, було встановлено, що рішення ОСОБА_8 сільської ради № 598- XVI від 29.04.2005 року «Про безкоштовну передачу у приватну власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель» було ухвалене у відповідності до норм чинного на той час законодавства та відповідало нормам ЗК України, державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1380 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель серії ЯА № 860907 від 10.11.2005 pоку, виданий на імя ОСОБА_7 також відповідає нормам Закону, є чинним на час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3 про те, що спірна земельна ділянка передана рішенням сільради ОСОБА_6, спадкоємцем якого є ОСОБА_2, тобто земельна ділянка не може вважатися самовільно зайнятою, є безпідставними оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що рішенням Овідіопольського райсуду від 02.03.2009 року було встановлено, що ОСОБА_6, померлий чоловік позивачки ОСОБА_2, за життя не отримав державний акт на право власності на присадибну ділянку по вул. Нова, 41, тобто у нього не виникло права власності на земельну ділянку, яка відповідно не увійшла до спадкової маси і щодо неї не відкрилася спадщина, а ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину тільки на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, а права власності або права користування на присадибну земельну ділянку, площею 0,1550 га, не набула.

Інших доводів, які б спростовували правильні висновку суду першої апеляційна скарга не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2012 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

ОСОБА_11