Справа № 500/786/17
Провадження № 2/500/1653/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

спеціаліста - представника Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» про визнання протиправною відмову прийняти листки непрацездатності для подальшого обліку і передачі заяви розрахунку до Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності та в оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» про визнання протиправною відмову прийняти листки непрацездатності для подальшого обліку і передачі заяви розрахунку до Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності та в оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності, мотивуючи свої вимоги наступним. В квітні 2015 року він звернувся до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості в пошуку роботи, на що йому була надана інформація про вакансії у ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат». Позивачу було повідомлено, що його буде прийнято на роботу за умови укладання договорів щомісяця строком на 1 місяць. Позивач пропрацював з травня 2015 року по вересень 2016 року, окрім періоду з 19.01.2016 року по 10.03.2016 року, про що зроблено запис в трудовій книжці. Протягом цього періоду йому проводилися нараховування, здійснювалися утримання з заробітної плати та нарахування на заробітну плату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування і сплата коштів до бюджету. Останній договір з позивачем був укладений 01.09.2016 року 19.09.2016 року він поступив на стаціонарне лікування у кардіологічне відділення КУ «Центральна районна лікарня Ізмаїльського району» з діагнозом інфаркт міокарда, а потім за призначенням лікаря, продовжував амбулаторне лікування та ще раз лікувався на стаціонарі. Лікування отримував з 19.09.2016 року по 16.01.2017 року. Коли позивач намагався здати листи непрацездатності до відділу кадрів ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат», йому було відмовлено, посилаючись на умови договору. Також прийняти листки непрацездатності було відмовлено листом №83 від 25.01.2017 року. У звязку з зазначеним, позивач змушений звернутися до суду з вимогою визнати протиправною відмову прийняти листки непрацездатності для подальшого обліку і передачі заяви розрахунку до Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності та в оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиву на позовну заяву від 22.03.2017 року, а саме, вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав: правовідносини між сторонами виникли по цивільно-правовому договору підряду від 01.09.2016 року та регулюються ЦК України. Сторони при укладені договору закріпили, що правовідносини, які виникають договору регулюються цивільним законодавством та на них не поширюється дія трудового законодавства. Строк дії вказаного договору становить з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року. Даний договір не є трудовим, тому не передбачає соціальних гарантій пільг виконавцю (лікарняний, відпустка), що зазначено у п.2.2. Договору. Крім того, за даним Договором виконавцю не здійснювалися нарахування заробітної плати, як вказує позивач, а здійснювалася оплата за виконання робіт, на позивача не поширювався внутрішній трудовий розпорядок. У звязку з зазначеним, просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2017 року до справи залучено в якості спеціаліста представника Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

В судовому засіданні представник Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3 пояснила, що відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи. Оскільки між сторонами був укладений цивільно-правовий договір і відносини між сторонами регламентуються цивільно-правовими нормами, а не трудовими, позивач не має право на соціальні гарантії і пільги, які передбачені трудовим законодавством.

Перевіривши всі обставини на які посилаються сторони, заслухавши пояснення, дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову у позові з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка передбачає підстави для звільнення від доказування. Однією із таких підстав визначається наявність вироку у кримінальній справі, що набрав законної сили, який є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» укладений Договір підряду, яким заказник доручив виконавцю виконати певні роботи, які виконавець зобовязався виконати до 30.09.2016 року.

Відповідно п.2.2. Договору виконавець не підпорядкований Правилам внутрішнього трудового розпорядку Замовника, не має права на отримання допомоги по соціальному страхуванню.

При укладанні Договору підряду від 01.09.2016 року між сторонами були дотримані обовязкові умови укладання цивільно-правового договору, а саме, укладання у письмовій формі, у тексті договору містяться: опис та перелік робіт, які зобовязується виконати виконавець, терміни, в які виконавець зобовязується виконати даний обсяг роботи, умови і строки оплати за даним договором, інші істотні умови, які передбачені ЦПК для особливих видів договорів (наприклад, форс-мажорні обставини або матеріальна відповідальність сторін).

В трудовій книжці позивача запис про роботу з 01.09.2016 року у відповідача відсутній, в трудовій книжці наявний останній запис про початок виплати допомоги по безробіттю згідно з п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»

Відповідно до наданого суду ОСОБА_2 здачі-прийому виконаних робіт від 30.09.2016 року затверджено, що ОСОБА_1 у встановлений строк, до 30.09.2016 року, виконав певні роботи для нужд комбінату.

З 19.09.2016 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КУ «Центральна районна лікарня Ізмаїльського району», та продовжував лікування амбулаторно, що підтверджено листками непрацездатності серії АГЗ за номерами: 380026, 415079, 415315, 380213, 475038.

Відповідно до довідки від 16.01.2016 року серії 10 ААВ №815273 спеціалізована кардіологічна медико-соціальна експертна комісія КУ Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи дійшла висновку надати позивачу третю групу інвалідності.

18.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» з проханням прийняти листки непрацездатності для подальшого обліку і передачі заяви розрахунку до Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності та в оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності.

Листом №83 від 25.01.2017 року позивачу відмовлено у прийнятті листків непрацездатності, оскільки правовідносини між сторонами виникли по цивільно-правовому договору підряду від 01.09.2016 року та регулюються нормами ЦК України. Строк дії вказаного договору становить з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року. Даний договір не є трудовим, тому не передбачає соціальних гарантій пільг виконавцю (лікарняний, відпустка), що зазначено у п.2.2. Договору. Крім того, за даним Договором виконавцю здійснюється оплата за виконання робіт, а не нарахування заробітної плати.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» є платником єдиного внеску, яке використовує працю фізичних осіб за цивільно-правовими договорами. ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» по Договору підряду від 01.09.2016 року здійснило сплату Єдиного внеску до системи загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно Додатку №4 «Звіту про суми нарахування з заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціального страхування до органів доходів» в таблиці 6 в графі «Код категорії ЗО» відомостей про нарахування заробітної плати )доходу, грошового забезпечення) зарахованим особам, які подаються ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» до Ізмаїльської ОСОБА_4 в Одеській області, вказано код категорії ЗО «26», який обирається з таблиці відповідності кодів категорії застрахованої особи та кодів бази нарахування і розмірів ставок єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (Додаток №2 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №435 від 14.04.15 року, в якому вказано щодо коду категорії ЗО «26» відносяться фізичні особи, які виконують роботи (надають послуги) на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзаці другому пункті 1 частини першої статті 4 Закону, чи у фізичних осіб-підприємців або осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, за цивільно-правовими договорами (крім фізичних осіб-підприємців, якщо виконувані ними роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Робота може виконуватись на підставі трудового договору, із регулюванням правовідносин Кодексом законів про працю України, та на підставі цивільно-правового договору, з регулюванням правовідносин Цивільним кодексом України.

Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим цим органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченої законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1ст.21 КЗпП України).

Трудовий договір, як правило, оформляється виданням письмового наказу про прийняття на роботу згідно з заявою працівника. Трудовий договір вважається укладеним також і тоді, коли, коли працівник був фактично допущений до роботи, хоч ніякі документи про прийняття на роботу не оформлялись.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Зазначаючи, що між сторонами наявні трудові відносини, апеляційний суд залишив поза увагою те, що основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Трудовий договір та цивільно-правовий договір розрізняється за соціально-економічним критерієм та за формально-юридичною ознакою.

Так, за соціально-економічним критерієм відмінність трудового договору від договору цивільно-правового полягає в тому, що цивільно-правовий договір укладається задля досягнення результату праці, а трудовий договір регулює сам процес праці. Розмежування цивільно-правових і трудових договорів за критерієм їх предмета (об'єкта) полягає в наступному: якщо громадянин виконує роботу під керівництвом іншої особи, яка взяла на себе обов'язок організувати працю, одержала право давати розпорядження про послідовність виконання робіт, притягати до дисциплінарної та матеріальної відповідальності - це трудовий договір; якщо фізична особа бере на себе обов'язок виконати роботу і передати замовнику результат роботи - це договір підряду чи інший цивільно-правовий договір (є й цивільно-правові договори, за якими ніякий результат праці замовнику не передається, оскільки послуга, надана за таким договором, нерозривна з процесом її надання).

За формально-юридичною ознакою відмінність трудового договору від договору цивільно-правового полягає в тому, що при укладенні цивільно-правового договору підрядник (виконавець тощо) виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягаючи внутрішньому трудовому розпорядку, не має права на одержання допомоги з соціального страхування; при укладенні трудового договору працівник підлягає внутрішньому трудовому розпорядку, про прийняття його на роботу видається наказ, працівник має право на одержання допомоги з соціального страхування тощо.

Встановлено, що письмову заяву ОСОБА_1 про прийняття на роботу до ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» не подавав, саме трудовий договір між ОСОБА_1 та ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» виданням письмового наказу про прийняття на роботу не оформлявся, запис у трудову книжку не робився.

Аналіз відносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» за соціально-економічним критерієм та формально-юридичною ознакою на укладення трудового договору не вказує, оскільки ОСОБА_1 не підлягав внутрішньому трудовому розпорядку, виконання роботи організовував самостійно; договір на виконання робіт між ОСОБА_1 та ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» укладено задля досягнення результату праці, сам процес праці такий не регулює.

Виконувана працівником робота за трудовим договором має відображатися (враховуватися) у документах первинного бухгалтерського обліку. Такими являються відрядні наряди (при відрядній оплаті праці) та табелі обліку робочого часу (при почасовій формі заробітної плати).

Письмові докази того, що ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» як роботодавець зобовязався виплачувати заробітну плату, забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, що ОСОБА_1 як працівник зобов′язався підпорядковуватися внутрішньому трудовому розпорядку відсутні.

ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» є юридичною особою, а, відтак, відповідно до положень ст.24 КЗпП України трудові відносини з найнятими на роботу працівниками передбачають обовязкове укладення трудового договору в письмовій формі. В даному випадку трудовий договір в письмовій формі між позивачем та відповідачем не укладався, в державній службі зайнятості такий договір не реєструвався, за таких обставин вважати, що між сторонами виникли трудові відносини, безпідставно.

За цивільно-правовою угодою виконавець робіт (послуг) отримує за виконану роботу винагороду, розмір і порядок виплати якої визначається сторонами в договорі за взаємною згодою, при цьому законодавчі гарантії щодо оплати праці на виплату винагороди не поширюються, особа сама сплачує внески до Пенсійного фонду, на випадок безробіття, інші обов'язкові платежі.

Позивачем не доведено, що він отримував заробітну платню, гарантовану трудовим договором. Натомість відповідач надав суду докази того, що позивач отримував винагороду саме за виконану та прийняту роботу. Так, актом про виконання робіт, містять перелік робіт та їх вартість. Відтак, отримані позивачем грошові кошти можливо розглядати лише як винагороду (оплату) за роботу, виконану за цивільно-правовою угодою, а не за трудовим договором.

Належні та допустимі докази знаходження ОСОБА_1 в трудових відносинах з ПАТ « Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» відсутні.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність трудових відносин з відповідачем в період з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року та, відповідно, право на державні гарантії, обумовлені працею за трудовим договором. Правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 16, 837, 843, 854 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Ізмаїльський целюлозно картонний комбінат» про визнання протиправною відмову прийняти листки непрацездатності для подальшого обліку і передачі заяви розрахунку до Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності та в оплаті перших пяти днів тимчасової непрацездатності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5