Справа № 635/1748/17
Провадження № 2/635/1672/2017
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді - Токарєвої Н.М.,
при секретарі - Браварець К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Приватної фірми «ГАЛС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, -
Вина відповідача підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2017 року.
В результаті вищевказаної пригоди було завдано тілесні ушкодження та шкоду потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Загалом, Приватною фірмою «ГАЛС» було понесено витрати в розмірі 116852,26грн.
Приватна фірма «ГАЛС» є страхувальником відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7958184 від 16.03.2015р.
Відповідно до зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1 2005 року випуску, який належить ПФ «ГАЛС».
В зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду через свого представника за захистом порушених цивільних прав з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у відсутність представника позивача та у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.34).
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією (а.с.33).
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, перевірив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В результаті вищевказаної пригоди було завдано тілесні ушкодження та шкоду потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Вироком за № 639/7578/15-к Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2017 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність ПФ «ГАЛС» була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно ОСОБА_2 № АІ/7958184, строк дії якого з 23 березня 2015 року по 22 березня 2016 року (а.с.24).

Відповідно до зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1 2005 року випуску, який належить ПФ «ГАЛС».

Приватна фірма «ГАЛС» здійснила виплату постраждалим задоволених цивільних позовів на загальну суму 116852,26грн., що підтверджується платіжними дорученням № 11936 від 15.02.2017р., № 11935 від 15.02.2017р., № 11953 від 17.02.2017р.

Таким чином, компенсація у вигляді страхового відшкодування на користь ПФ «ГАЛС» у вигляді матеріальних збитків на лікування виплачених ПФ «ГАЛС» на користь ОСОБА_2 в сумі у розмірі 46852,26грн., а також 2342,61грн. - моральна шкода сплачена ПФ «ГАЛС» на користь ОСОБА_2, а всього на загальну суму у розмірі 49194,87грн., має бути компенсована за рахунок страхової компанії.

Різниця між сумою завданої позивачу шкоди та сумую страхового відшкодування складає 67657,39грн., повинна бути компенсована за рахунок стягнення з відповідача.

Відповідно до п. 23.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

шкода, пов'язана із смертю потерпілого».

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

У зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПФ «ГАЛС» сплатила завдану шкоду, яка була спричинена внаслідок ДТП ОСОБА_1, яке сталося 08 червня 2015 року (а.с.21, 22, 23).

Законом України від 01.07.2004р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» урегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 36.1. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України встановлено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦПК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналах справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. № 4. У абз. 2 п. 16 зазначається, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем були доведені всі обставини викладені в позовній заяві, здійснено відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій особі, тому необхідно задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача різницю між сумою завданої позивачу шкоди та сумою страхового відшкодування у розмірі 67657,39грн.

Судові витрати суд покладає на відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 80, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 26-1, 36.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 130 Кодекс законів про працю України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватної фірми «ГАЛС» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Приватної фірми, розрахунковий рахунок 700 в ПАТ «УкрСиббанк»» м. Києва, МФО 351005, код 14093531 в розмірі 67657,39грн. та судовий збір в розмірі 1600,00грн., а всього на загальну суму 69257,39грн. (шістдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят сім гривень тридцять дев'ять копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте Харківським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва