АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2049/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати заробітної плати в звязку з затримкою термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати заробітної плати в звязку з затримкою термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно наказу № 67-п/тз від 24 травня 2017 року він був звільнений з посади машиніста екскаватора 6 розряду дільниці з технічного обслуговування та ремонту кабельних ліній електропередачі ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський район електричних мереж на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку із невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору, про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці.

На день звільнення позивача відповідачем була нарахована, але не виплачена йому заробітна плата в сумі 18559 гривень 58 копійок. Також при звільненні йому не було виплачено вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 21569 гривень 70 копійок, допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 1166 гривень 45 копійок та компенсацію за невикористану відпустку за 19 днів в сумі 4456 гривень 07 копійок.

Відповідач мотивував відмову у виплаті заробітної плати відсутністю грошових коштів.

Період невиплати належної позивачу заробітної плати з 24 травня 2017 року по 17 липня 2017 року становить 36 днів, його середньоденний заробіток становить 317 гривень 36 копійок. Таким чином, середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку становить 11424 гривень 96 копійок.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною 5 ст. 95 КзПП України, також передбачено виплату заборгованості з урахуванням індексації. Згідно із його підрахунками за період часу з 24 травня 2017 року по 17 липня 2017року сума компенсації втрати частини заробітної плати становить 323 гривні 58 копійок. Червень 2017 року: 18559 гривень 58 копійок х 101,6/100= 18856 гривень 53 копійки 18559 гривень 58 копійок = 296 гривень 95 копійок.

Крім того, такими діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду оскільки неотримання заробітної плати призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і потребувало додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач весь час переживав з приводу існування його сімї.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 18559 гривень 58 копійок, вихідну допомогу в сумі 21569 гривень 70 копійок, допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 1166 гривень 45 копійок, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4456 гривень 07 копійок, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 11424 гривень 96 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 296 гривень 95 копійок, моральну шкоду в сумі 3000 гривень.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10784 гривень 76 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 293 гривень 32 копійки, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, а всього 13078 гривень 08 копійок.

Закрито провадження в частині вимог ОСОБА_6 про стягнення із ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, допомоги по тимчасовій непрацездатності, компенсації за невикористану відпустку.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Черкасиобленерго» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване, винесене з грубим порушення норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 гривень відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 працював у товаристві на посаді машиніста екскаватора 6 розряду дільниці з технічного обслуговування та ремонту кабельних ліній електропередачі ПАТ «Черкасиобленерго».

Наказом № 67-п/тз від 24 травня 2017 року позивач був звільнений з посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку із невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору, про що було зроблено відповідний запис у його трудовій книжці (.а.с. 6,7)

При звільненні з позивачем не був проведений повний розрахунок, була наявна заборгованість по не виплаченій заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку,що є порушенням статей 115,116 КЗпП України.

Відповідно до довідки виданої ПАТ «Черкасиобленерго» від 30 серпня 2017 за № 139 позивачу 20 липня 2017 року та 25 липня 2017 року були виплачені кошти в сумі 39022 гривні 70 копійок, з них: 18332 гривні 21 копійка заборгованість по заробітній платі; 3542 гривень 58 копійок компенсація за невикористану відпустку; 17147 гривень 91 копійка вихідна допомога ( а.с. 23).

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки обєкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) зазначено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Виходячи з вищевикладених вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про відшкодування позивачеві відповідачем моральної шкоди, так як його доводи про порушення законних прав, яке полягало у невиплаті належних йому грошових сум нарахованої заробітної плати, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Наявність такого порушення призвело до моральних страждань, втрати позивачем нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував встановлені обставини справи, характер порушення прав позивача, ступінь моральних страждань, зміни у житті та зусилля, вжиті для відновлення трудових прав, а також принципи розумності та справедливості, а тому суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 гривень, а не 3000 гривень, як просив позивач згідно заявлених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що судом першої інстанції було ухвалене правильне по суті та справедливе рішення, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати заробітної плати в звязку з затримкою термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :