Справа № 462/3521/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати із ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1800.00 гривень щомісячно, починаючи з 01.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.06.2002 року перебуває в шлюбі з відповідачем, в якому народилася донька ОСОБА_3. Зазначила, що донька проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, однак її дохід незначний. Відповідач іноді купує доньці одяг та надає незначні кошти на її утримання, однак таких коштів не витрачає на потреби доньки, а відповідач є працездатним та має можливість та обовязок надавати допомогу на утримання доньки, що й стало причиною звернення до суду із даним позовом. Просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним, просить позов задовольнити. Додатково пояснила, що вона сама утримує доньку, її заробітна плата складає 2500.00 гривень, якої не вистачає на належне забезпечення дитини харчуванням та одягом.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але не в такому розмірі як просить позивач, оскільки він не працює, є інвалідом ІІ групи загального захворювання і отримує лише пенсію в розмірі 1312 гривень, інших доходів не має.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року /а.с.3/, в якому в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/.

Судом встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з матірю на вул.Щирецька, 127 у м.Львові /а.с.7/.

Також встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки отримує пенсію /а.с.71/ та інших утриманців немає.

Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 часто хворіє /а.с.8/.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що позивач ОСОБА_1 працює, її заробітна плата складає 2500.00 грн., при цьому, відповідач не працює, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 1312 грн., інших утриманців немає.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.1, 2 ст.183 СК України, частказаробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

Згідно зі ст.181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що прожитковий мінімум з 01.01.2017 року на одну дитину дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 грн.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину в Україні з 01.01.2017 року для дитини віком до 6 роківскладає 506,70 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки такий розмір відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а від так, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору, та позивач при подачі позовної заяви була звільнена, судові витрати слід віднести в дохід держави.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати аліменти із ОСОБА_2, 15 листопада 1977року народження, який зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 01 квітня 1983року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 04 грудня 2002року народження, в розмірі 1/2 /однієї другої/ частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський