Справа № 720/1507/17
Провадження № 2-с/720/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

представника стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області 25 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за використання електроенергії, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року за заявою ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в особі ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення заборгованості за використання електроенергії з ОСОБА_2 в розмірі 2815 гривень 82 копійки та судового збору за подання заяви до суду в розмірі 800 гривень, який останньою був отриманий 04 жовтня 2017 року.

До набрання судовим наказом законної сили, а саме 05 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування даного судового наказу посилаючись на те, що 28 вересня 2017 року вона сплатила ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 2815 гривень 82 копійки, а вимоги щодо стягнення судового збору в сумі 800 гривень не визнає, оскільки вона погасила борг до набрання судового наказу законної сили.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, що відповідно до ст. 105-1 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви про скасування судового наказу.

Представник ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в особі ОСОБА_3 заяву не визнав та пояснив, що оскільки борг був погашений після видачі судового наказу, заява про його скасування є безпідставною.

Суд, вислухавши думку представника стягувача та дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про скасування судового наказу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, за замістом ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 4-1 частини першої статті 96 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено, в тому числі посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача; посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача.

Відповідно до розяснить, викладених у абз. 3 п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Судом встановлено, що боржниця ОСОБА_2 відповідно до квитанції ЧОУ АТ «Ощадбанк» № 29 від 28 вересня 2017 року погасила ОСОБА_3 заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 2815 гривень 82 копійки.

Тобто, вказана заборгованість погашена після видачі судового наказу, у звязку із чим суд приходить до висновку, що заява стягувача про видачу судового наказу була обґрунтованою і з передбачених законом підстав підлягала до задоволенню.

В заяві про скасування судового наказу, ОСОБА_2 як на підставу скасування судового наказу посилається на погашення нею боргу після видачі судового наказу, але до набрання ним законної сили та заперечує щодо уплати судового збору, який на її думку має бути сплачений стягувачем.

Таким чином, ОСОБА_2 не навела обставин та не надала доказів, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а навпаки посилається на те, що вона повністю погасила заборгованість за судовим наказом, чим фактично визнала вимоги стягувача.

Щодо заперечень проти сплати судового збору, то слід зазначити, що дана обставина не може бути самостійною підставою для скасування судового наказу.

Крім цього, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 103 ЦПК України в судовому наказі має бути зазначено сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про безпідставність заяви про скасування судового наказу, у звязку із чим, її слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області 25 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в особі ОСОБА_3 заборгованості за використання електроенергії в розмірі 2815 гривень 82 копійки та судового збору за подання заяви до суду в розмірі 800 гривень, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити заявниці, що відповідно до ч. 9 ст. 105-1 ЦПК України про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ. Змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя: