04 грудня 2017 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
судді Кирилюк Н.А.
секретаря Гуровій Л.Л.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, орган опіки та піклування Волноваської міської ради «про усунення перешкод у реалізації права власності»,
позивачка ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Донецька область, м.Волноваха, вул.Губенко,42. Після укладення шлюбу між її сином ОСОБА_4В.(третя особа) та ОСОБА_2 (відповідачка), остання була зареєстрована у належному позивачці будинку, пізніше там же була зареєстрована й їх донька малолітня дитина ОСОБА_5, де вони фактично мешкали всією родиною. 10 червня 2017 року відповідачка, таємно, без повідомлення причин, зібравши свої речі та речі дитини, виїхала з місця реєстрації, ще раніше подала позов про надання їй дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду до непідконтрольної території України та про розірвання шлюбу, які були задоволенні судом. У звязку з тим, що відповідачка разом з дитиною фактично виїхала з свого місця реєстрації, однак добровільно не знялася з реєстраційного обліку та враховуючи, що вказаними діями вона порушує її право власності на належне їй майно, просила усунути перешкоди у здійсненні її прав на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. Губенка, 42, шляхом визнання відповідача та неповнолітню дитину такою, що втратила право користуватися вказаним будинком.
У судовому засіданні позивачка підтримала позов, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові, вказала, що планує використати своє право на розпорядження своїм майном, але з наявністю зареєстрованої малолітньої дитини її право порушується.
Відповідачка ОСОБА_2 направила на електронну адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що в даний час мешкає у м. Донецьку разом з дитиною.
Третя особа ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, вказавши, що відповідачка виїхала на неконтрольовану територію України, вивезла без його дозволу малолітню дитину на підставі заочного рішення, яке пізніше було скасоване, подала позов на розірвання шлюбу та на стягнення з нього аліментів. Все це було здійснено у стислі терміни, без його участі, причиною такої її поведінки вважав вплив на колишню дружину її матері.
Третя особа Волноваська міська рада Волноваського району Донецької області надала письмові пояснення щодо заявленого позову, в якому вказала, що з огляду на те, що вивезення дитини з підконтрольної території України та непідконтрольну територію України відбулося без дозволу батька, задоволення позову у частині, що стосується інтересів малолітньої дитини на житло, є неправомірним.
У судовому засіданні допитано у якості свідка ОСОБА_6, яка вказала, що знає позивачку та її родину тривалий час, мешкають на одній вулиці. Характеризувала позитивно як позивачку, так і її сина, колишню невістку. Узнала від позивачки, що відповідачка виїхала з будинку разом з дитиною терміново, без повідомлення причин.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.
Здійснення права власності (ст.319 ЦК України) передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, вчиняє щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконання обовязків зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сімї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного х них, з ким вона проживає (ст.29 ЦК України).
Як встановлено під час судового розгляду житловий будинок під номером 42, розташований у м. Волноваха, вулиця Губенка, 42, Волноваського району Донецької області належить ОСОБА_1 (а.с.40), в якому зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.10-12).
Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 07.06.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення дитині проїзного документу для виїзду до неконтрольованої території України, на виїзд до неконтрольованої території України без згоди батька особи, яка не досягла 16 років, що ухвалено при заочному розгляді справи, позов задоволено (а.с.43). 18.07.2017 року вказане рішення скасоване (а.с.44 з обороту).

04.08.2017 року рішенням того ж суду розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.46).

Вказані письмові докази підтверджують показання позивачки та третьої особи та доводять той факт, що відповідачка ще до розірвання шлюбу вже збиралася покинути місця своє реєстрації та перебувати на непідконтрольній території України, де в даний час фактично й знаходиться. Таким чином, враховуючи те, що позивачка добровільно разом з дитиною виїхала с зареєстрованого місця проживання, в даний час мешкає у Донецьку, територія якого хоча й не контролюється українською владою, однак є територією України, туди дозволено виїзд громадян України за правилами Тимчасового порядку контролю у за переміщенням осіб через лінію зіткнення

у межах Донецької та Луганської областей, п.п.5.1.1 якого передбачено, що вїзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Заперечення органу опіки та піклування Волноваської міської ради щодо порушення прав малолітньої дитини у разі задоволення позову, суд відкидає з огляду на те, що відповідачка має право самостійно вирішувати місце свого мешкання та місце мешкання своєї дитини з огляду на вищевказане, а порушення нею положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в частині зняття з реєстрації з місця проживання не може впливати на права позивачки, повязані зі здійсненням права власності на будинок.

Керуючись ст.ст. 209, 212-218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою м.Волноваха, вул.Губенка, 42 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 27.08.2017 року такими, що втратили право користуватися житловим будинком за адресою Донецька область, м.Волноваха, вул.Губенка,42.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.с.Луганське, Марьїнського району Донецької області, мешкає м.Донецьк, вул.Знаменська, 12) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає: Донецька Волноваха, вул. Губенка, 42) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 08.12.2017 року.

Суддя