АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства власників квартир «Будматеріали» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 у справі за позовом Товариства власників квартир «Будматеріали» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності та визнання правочинів недійсними, -

Справа № 757/30173/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4307/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ТВК «Будматеріали» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд:

- визнати за ТВК «Будматеріали» право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, і який при будівництві мав будівельний номер «АДРЕСА_1», включаючи нежитлові приміщення: НОМЕР_1 згідно технічного паспорту будинку, площею 179, 2 кв. м., та приміщення НОМЕР_2 згідно технічного паспорту будинку, площею 165,1 кв. м., за винятком квартир шканців будинку у кількості 162 квартири;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.12.2013, укладений між ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» та ОСОБА_1, предметом якого є нежитлове приміщення НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу виданий 23.04.2009 Шостою державною нотаріальною конторою, про набуття права власності ТОВ «Салон-магазин ««Україна-імідж» на нежитлове приміщення НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні ТВК «Будматеріали», який є правонаступником створеного у 1971 році житлово-будівельний кооператив «Будматеріали». Після введення будинку в експлуатацію весь будинок був переданий на баланс кооперативу, в тому числі приміщення на цокольному поверсі як об'єкти соціально-культурного призначення, зокрема побутова майстерня «Світанок» та бібліотека. Згодом позивачу стало відомо про те, що приміщення НОМЕР_1 було зареєстровано за ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж», а в подальшому відчужено за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 Проте такі дії відбулись без відома позивача, чим порушено його право власності. Крім того, Печерська районна у м. Києва державна адміністрація вважає приміщення НОМЕР_2 де вміщувалась бібліотека, комунальною власністю, не визнаючи те, що вказана частина будинку, є також власністю позивача.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 позовні вимоги Товариства власників квартир «Будиатеріали» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності та визнання правочинів недійсними - залишено без задоволення.

Не погодився з ухваленим судовим рішенням позивач, його представником подано апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, представник позивача вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції матеріалам справи і нормам законодавства, чинного на момент прийняття будинку в експлуатацію (1977 рік). В основу судового рішення покладений висновок, що «вбудовані (спірні) приміщення ... побудовані за дольовою участю організацій Управління капітального будівництва виконкому міськради і інших забудовників та «Головкиївміськбуду», проте, у матеріалах справи не міститься жодного доказу про оформлення дольової участі у фінансуванні будівництва іншими організаціями, крім кооперативу. Таким чином, кооператив поніс весь тягар фінансування вартості будинку, інших договорів, розпоряджень та супутніх документів, про окреме фінансування будівництва, відповідачами не надано. Суд першої інстанції також неправомірно відхилив посилання позивача на те, що право власності на приміщення НОМЕР_1 відповідачами оформлено за неіснуючою адресою, а значить і на неіснуючий об'єкт. Розглядаючи питання щодо недійсності угоди купівлі - продажу приміщення НОМЕР_1, суд, не надавши належної оцінки доказам у справі, робить висновок про реєстрацію права власності на приміщення НОМЕР_1 за ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» на підставі договору купівлі - продажу державного комунального майна від 31.08.2015 № 000096/12, однак, висновки суду протирічать доказам, наявним у справі.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача Бабич В.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ними вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_7, представник відповідача ТОВ «Салон-Магазин «Україна-Імідж» - Разваляєв Д.С. та представник Печерської районної в м. Києві державної адміністрації - Палієнко О.А. заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації свого представника не направили. Про час і місце розгляду справи вказана юридична особа повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись ст. 303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності ТОВ «Салон-маганзин «Україна-імідж» на групу нежитлових приміщень НОМЕР_1 було зареєстровано в 2013 році на підставі договору купівлі-продажу державного комунального майна від 31.08.2015 року №000096/12. Договір купівлі-продажу між ТОВ «Салон-магазин «Україна-Імідж» і ОСОБА_1 від 26.12.2013 був укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Жодних доказів на підтвердження недійсності вказаних договорів позивач не надав.

Вимога щодо визнання за позивачем права власності на будинок «за винятком квартир мешканців будинку» відхилена судом з огляду на те, що визнання права власності на таке майно за окремою особою не тільки суперечитиме чинному законодавству, але й практично позбавлено сенсу, оскільки опорні конструкції, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання не може бути виділено в натурі й залучено до цивільного обороту окремо від приміщень будинку, які воно обслуговує.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі колегія судді не вважає за можливе.

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлені наступні обставини иа відповідні їм правовідносини.

Згідно зі Статутом Житлово-будівельного кооперативу «Будматеріали» треста Промбудматеріалів Київського міськвиконкому від 10.06.1976, вказаний кооператив був створений з метою задоволення потреб членів кооперативу та їх родин у житлі, шляхом будівництва жилого багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, з господарськими приміщеннями за кошти кооперативу за допомогою державного кредиту, а також для подальшої експлуатації та управління цим будинком /т.1 а.с.11-13/

З рішення Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 1433 від 30.09-03.10.1977 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 був введений в експлуатацію 30.09.1977 та переданий на баланс ЖБК «Будматеріали» /а.с.19-20/.

Відповідно до Статуту Товариства власників квартир «Будматеріали» від 22.01.1994, вказане товариство створено шляхом трансформації діючого житлово-будівельного кооперативу «Будматеріали» після переходу всіх квартир у власність його членів із збереженням назви і місцезнаходження. У зв'язку із зміною назва вулиці адреса будинку вказана у Статуті АДРЕСА_1 /т.1 а.с.14-18/.

З листа Департаменту містобудування та архітектури № 8807/0/12/27-15 від 16.07.2015 вбачається, АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 Розпорядженням Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації від 02.02.1993 № 16/116 «Про повернення вулицям історичних назв, перейменування парків культури та відпочинку, станцій метро» /т.1 а.с.68/.

За даними Управління статистики у Печерському районі Головного управління статистики у м. Києві, Товариство власників квартир «Будматеріали» зареєстровано як некомерційна організація, що обслуговує домашні господарства, з місцезнаходженням АДРЕСА_1 /т.1 а.с.10/

Таким чином, є підтвердженими посилання позивача на те, що він є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1.

Вказаний будинок містить вбудовані нежитлові приміщення побутового та культурного призначення: для розміщення дитячої бібліотеки та приміщення побутового обслуговування фірми «Світанок», які були передбачені при будівництві і введені в експлуатацію.

Право власності на групу нежитлових приміщень НОМЕР_1 (літ.А), площею 180 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ «Салон-маганзин «Україна-імідж» 15.07.2013, підставою виникнення права власності вказано дублікат договору купівлі-продажу, серія та номер: 4-2399, виданий 23.04.2009 Шостою Київською державною нотаріальною конторою. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /т.1 а.с.31; т. 3 а.с. 202-204/.

26.12.2013 між ТОВ «Салон-магазин «Україна-Імідж» і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ТОВ «Салон-магазин «Україна-Імідж» продало, а ОСОБА_1 придбав групу нежитлових приміщень НОМЕР_1 (літ.А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 /т.1 а.с.25-29/. Реєстрація права власності ОСОБА_1 була здійснена 26.12.2013, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /т.1 а.с.30/.

Рішенням Окружного адміністративного суд м. Києва від 07.07.2014 у справі № 826/5991/14 за позовом Печерської районної у м. Києві державної адміністрації до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Чайко С.В., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві за участю третіх осіб: ТОВ «Салон-магазин «Україна-Імідж», ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, була встановлена наявність договору купівлі-продажу державного комунального майна від 31.08.1995, факт приватизації приміщення по АДРЕСА_1 та правонаступництво ТОВ «Салон-магазин «Україна-Імідж» щодо прав на ці приміщення /т.1 а.с.73-80/. Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Київської апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.03.2015 /т.1 а.с.81-87/.

Приміщення бібліотеки згідно Державного реєстру зареєстровано на праві власності за територіальною громадою м. Києва.

Як вбачається в даній справі позивачем пред'явлені позовні вимоги про визнання права власності на весь будинок включаючи нежитлові приміщення, проте за виключенням квартир, які перебувають у приватній власності, оскільки таке його право не визнається відповідачем Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, яка вважає приміщення бібліотеки комунальною власністю та відповідачами ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж», яке здійснило відчуження приміщення побутового обслуговування ОСОБА_1

Таким чином, фактично позовні вимоги пред'явлені до фізичної ОСОБА_1 стосуються лише нежитлового приміщення НОМЕР_1 і договору купівлі-продажу від 26.12.2013, укладеного ним з ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж».

Інші позовні вимоги ґрунтуються на правовідносинах, що виникли між Товариством власників квартир «Будматеріали», Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж», тобто між юридичними особами, стосуються права власності, яке виникло і реалізується внаслідок здійснення господарської діяльності.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства

Положеннями ст.ст. 1, 12 ГПК України віднесено до компетенції господарських судів справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці першому пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

В порядку п. 2 ст. 205 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На недопустимість об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за різними видами судочинства неодноразово звертав увагу Верховний Суд України, зокрема, у справах № 6-2205цс16, № 6-1593цс16, № 6-2578цс15.

У справі яка переглядається, вирішуючи позовні вимоги юридичної особи до юридичних осіб, суд першої інстанції зазначених вимог процесуального законодавства не врахував, помилково прийняв до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, та розглянув його з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства при відсутності спільності позову.

В силу ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Колегія суддів зауважує, що хоча такі доводи відсутні в апеляційній скарзі, проте на підставі ч. 3 ст. 303 ЦПК України, є необхідним вихід за межі апеляційної скарги, так як порушення правил підсудності справи є обов'язковою підставою для скасування рішення.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства власників квартир «Будматеріали» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на житловий будинок (включаючи всі нежитлові приміщення, за винятком квартир мешканців будинку у кількості 162 квартири) та визнання недійсним правочину (дублікату договору купівлі-продажу від 23.04.2009 виданого Шостою державною нотаріальною конторою) не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що не враховано судом першої інстанції. Тому рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 в цій частині підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.12.2013, укладеного між ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» та ОСОБА_1, предметом якого є нежитлове приміщення НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 були відхилені судом першої інстанції з огляду на додержання сторонами форми договору та відсутності доказів на підтвердження обставин його недійсності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На час звернення до суду правомірність набуття ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» права власності на спірні приміщення не спростована, відповідно, і підстав для сумнівів в правомірності подальшого правочину, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 не вбачається. При цьому право власності позивача на спірні приміщення в установленому законом порядку не зареєстровано, він не є стороною правочину, а тому порушення його прав оспорюваним правочином також не вбачається.

Отже обставини на які посилався позивач, не дають правових підстав для визнання недійсним правочину щодо його відчуження попереднім власником.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_1, ТОВ «Салон-Магазин «Україна-імідж» про визнання недійсним правочину, а саме договору купівлі-продажу від 26.12.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в частині позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_1, ТОВ «Салон-Магазин «Україна-імідж» про визнання недійсним правочинуне спростовують та на їх правильність не впливають. Разом з тим апеляційним судом встановлено порушення норм процесуального права в частині вирішення судом першої інстанції позовних вимог пред'явлених ТВК «Будматеріали» до ТОВ «Салон-Магазин «Україна-імідж», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на житловий будинок та визнання правочину недійсним, якіє обов'язковою підставою для скасування рішення та закриття провадження у справі. А тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 310, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И РІ Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства власників квартир «Будматеріали» - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 в частині вирішення позовних вимог Товариства власників квартир «Будматеріали» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на житловий будинок та визнання правочину недійсним - скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

В частині вирішення позовних вимог Товариства власників квартир «Будматеріали» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-Магазин «Україна-імідж» про визнання правочину недійсним рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: