Справа пр. №2-з/756/204/17
У Х В А Л А

30 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору дарування недійсним.

Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2; заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання договору дарування транспортного засобу недійсним.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а тому остання може вчинити дії щодо відчуження зазначеного транспортного засобу на користь третіх осіб. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суддя вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити представник позивача, а саме арешт автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2

Вжиття інших заходів забезпечення позову є недоцільним, а тому у задоволенні заяви в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору дарування недійсним - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3.

У задоволенні решти вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, відмовити.

Копію ухвали надіслати для виконання Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Андрейчук