Справа № 372/2462/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/2702/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування збитків та моральної шкоди,

у с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_2, через представника за довіреністю ОСОБА_7, звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у вигляді накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельні ділянки, які розташовуються по вул. Старокиївська, 2/18 в смт. Козин Обухівського району Київської області. Заявлені вимоги мотивовані тим, що розгляд справи закінчено і рішення апеляційного суду про відмову у задоволенні позову вступило в законну силу, а тому підстави подальшого забезпечення позову відпали.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року заяву задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у справі № 757/24320/13-ц.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказав, що розгляд справи не закінчено, оскільки банк повторно звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень, які ухваленні апеляційним та касаційним судами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

За правилами ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 6 вищевказаної норми ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9 квітня 2014 року, в рамках даної справи за заявою ПАТ «АКБ «Львів» було вжито заходів забезпечення позову, а саме накладено арешт у межах ціни позову в розмірі 3 350 950,00 грн. на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташований по вул. Старокиївська, 2/18 в смт. Козин Обухівського району Київської області, та земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:040:0043 :03:040:0096, :03:040:0097), :03:040:0096, :03:040:0097, :03:040:0043, які також розташовані за вищевказаною адресою.

Справа розглядалася судами м. Києва, однак після скасування судових рішень в касаційному порядку ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року її було направлено за підсудністю на розгляд Обухівському районному суду Київської області.

За результатом такого розгляду 16 вересня 2015 року ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Суд визнав недійсними: договір позики від 27 грудня 2012 року; договір іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договір про внесення змін від 14 лютого 2013 року за реєстровим № 188 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договір про внесення змін від 15 лютого 2013 року за реєстровим № 193 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652; договір про внесення змін від 14 лютого 2013 року за реєстровим № 189 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652; договір про внесення змін від 15 лютого 2013 року за реєстровим № 194 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652, які було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

договір купівлі-продажу житлового будинку з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1717; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1720; договір купівлі-продажу земельної ділянки з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1723, які було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Також зобовязав: ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:040:0096 та :03:040:0097, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, вул. Старокиївська, 2/18; ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:040:0096 та :03:040:0097, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, вул. Старокиївська, 2/18; реєстраційну службу Обухівського МРУЮ Київської області вчинити дії з внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які було зроблено на підставі: договору купівлі-продажу житлового будинку з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1717; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1720; договору купівлі-продажу земельної ділянки з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року за реєстровим № 1723, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_2; договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договору про внесення змін від 14 лютого 2013 року за реєстровим № 188 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договору про внесення змін від 15 лютого 2013 року за реєстровим № 193 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2650; договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652; договору про внесення змін від 14 лютого 2013 року за реєстровим № 189 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652; договору про внесення змін від 15 лютого 2013 року за реєстровим № 194 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за реєстровим № 2652, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року в частині задоволених позовних вимог ПАТ «АКБ «Львів» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «АКБ «Львів» відхилено, ухвалене апеляційним судом рішення залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Верховного Суду України від 16 січня 2017 року у допуску до провадження даної справи за заявою ПАТ «АКБ «Львів» про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищевказані обставини справи та положення ст. 154 ЦПК України врахував та встановивши, що потреба в забезпеченні позову відпала у звязку набранням законної сили рішення суду про відмову у задоволенні позову, обгрунтовано задовольнив заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, у даному випадку змінились обставини, що зумовили застосування накладення арешту на спірне майно, оскільки такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, а подальша їхня дія може призвести до порушення прав власника нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи не закінчено з огляду на повторне звернення банку до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень не приймаються до уваги апеляційного суду як такі, що не мають правового значення для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

Разом із тим, під час перевірки вказаних обставин апеляційним судом встановлено, що ухвалами Верховного Суду України від 13 березня 2017 року та 13 травня 2017 року позивачу було також відмовлено у допуску справи до провадження.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Л.П. Сушко

ОСОБА_8