Справа № 446/2615/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/4511/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника

ОСОБА_5, представника ПАТ «УкрСиббанк» -

Бондаренка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення за договором банківського вкладу № НОМЕР_1 USD 5000 доларів США в українській національній валюті еквівалентній на час винесення рішення суду та моральну шкоду 50 000 грн.

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення за договором банківського вкладу № НОМЕР_2 USD 7000 доларів США в українській національній валюті еквівалентній на час винесення рішення суду та моральну шкоду 50 000 грн.

Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 1403.2017 року справи об»єднані в одне провадження.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 5000,00 доларів США, що за курсом НБУ від 11.04.2017 року становить 26,93 та складає 134650,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 50000,00 моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 7000,00 доларів США, що за курсом НБУ від 11.04.2017 року становить 26,93 грн. та складає та складає 188510,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 50000,00 моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судові витрати в сумі 3959,62 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «УкрСиббанк»,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки наданим позивачами договорам банківського вкладу та не враховано їх фактичну нікчемність через недотримання передбаченої законодавством форми та умов реальності таких договорів, так як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали суду жодних письмових документів які містять підтвердження внесення/прийняття присуджених до стягнення коштів на зберігання банку. Зазначає, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки яка підтверджує внесення/перерахування коштів вкладником на вкладний рахунок або іншого документу, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Проте, крім договорів позивачі не надали суду жодних письмових документів які б підтверджували внесення/перерахування ними коштів на вкладні рахунки вказані у п.1.2. договорів банківського вкладу. Апелянт посилається на те, що позивачами не надано суду належних і допустимих доказів які б підтверджували внесення суми 5000.00 доларів США та суми 7000,00 доларів США на відповідні вкладні рахуноки. Тобто, вищезгадані суми коштів не надходили і згідно п. 6.1 договорів вони вважаються розірваними з наступного дня за датою внесення з 28.01.2012 року та з 11.01.2012 року. Апелянт вважає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції безпідставно посилається на докази та інформацію отримані по кримінальному провадженні №0000099 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинних дій до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залучено як потерпілих, оскільки станом на дату винесення оспорюваного рішення, провадження по кримінальній справі перебуває на розгляді в Радехівському районному суду Львівської області і чергове засідання по справі призначено на 28.04.2017 року. Крім цього, судом не наведено фактів, щодо заподіяння позивачам фізичних та душевних страждань або втрат немайнового характеру, які сталися, на думку суду, з вини відповідача, та не обгрунтував належними доказами наведені в оспорюваному рішенні висновки, що їм завдана моральна шкода неправомірними діями ПАТ «УкрСиббанк» і її розмір повинен становити по 50000,0 гривень кожному. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк» Бондаренка Є.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими ст.ст.57-59 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи на його користь 5000.00 дол. США за договором банківського вкладу та 50000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди, та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи на її користь 7000.00 дол. США за договором банківського вкладу та 50000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, відповідач порушив зобов'язання щодо виплати позивачці грошової суми (вкладу), а тому відповідач зобов'язаний повернути позивачеві ОСОБА_3 депозитний внесок у розмірі 5000 доларів США за умовами договору № № НОМЕР_1 USD, та повернути позивачу ОСОБА_4 депозитний внесок у розмірі 7000 доларів США за умовами договору № № НОМЕР_2 USD, оскільки видача коштів за розпорядженням клієнта є обов'язком банку, встановленим ЦК України та умовами Договору. Крім цього, суд дійшов до висновку про стягнення моральної шкоди, оскільки невиконання банком взятих на себе зобов»язань призвело до моральних страждань та переживань позивачів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 січня 2012 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Укрсибанк») та ОСОБА_3 укладено договір № НОМЕР_1 USD банківського вкладу (депозиту) «Вклад з виплатою процентів наприкінці терміну в національній валюті України», за умовами якого (п.п 1.1 Договору), банк приймає на зберігання від вкладника або для нього грошові кошти (вклад) та зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму вкладу та проценти на нього на умовах та порядку, встановлених цим договором. Відповідно до п.1.3 договору вкладник вносить ( розміщує) на вкладний рахунок 5000.00 дол. США на строк зберігання з 27.01.2012 року (дата внесення) до 27.04.2012 року (дата повернення), що є також строком дії договору.

Судом також встановлено, що 10 січня 2012 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Укрсибанк») та ОСОБА_4 укладено договір № НОМЕР_2 USD банківського вкладу (депозиту) «Вклад з виплатою процентів наприкінці терміну в національній валюті України», за умовами якого ( п.п 1.1 Договору), банк приймає на зберігання від вкладника або для нього грошові кошти (вклад) та зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму вкладу та проценти на нього на умовах та порядку, встановлених цим договором. Відповідно до п.1.3 договору вкладник вносить ( розміщує) на вкладний рахунок 7000.00 дол. США на строк зберігання з 10.01.2012 року (дата внесення) до 10.04.2012 року (дата повернення), що є також строком дії договору.

Абзац 2 п.1.1 договору НОМЕР_1 USD та договору № НОМЕР_2 USD передбачає, що залучення вкладу підтверджується Договором та документами, що засвідчують внесення (перерахування грошової суми, (квитанція про переказ готівки, платіжне доручення, тощо), та які відповідають вимогам нормативно - правових актів.

Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в

ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 1.4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, встановлено, що клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ).

Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

Проаналізувавши зазначені норми матеріального права можна дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14, висновки якого у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів не вбачає мотивів для відступу від викладеної правової позиції Верховного Суду України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання умов договору ОСОБА_3 внесено 27.01.2012 року 5000 доларів США, ОСОБА_4 внесено 10.01.2012 року 7000 доларів США, а також матеріалами справи підтверджується, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Укрсибанк») та ОСОБА_4 укладено договір-анкета № 8737646 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази внесення ОСОБА_3 - 5000.00 дол. США та ОСОБА_4 - 7000.00 дол. США на рахунок в ПАТ «УкрСиббанк», позивачами, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, такі не були надані ними ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції взяв до уваги, що 27.03.2013 p.; 29.04.2013 p.; 22.05.2014 p.; 27.03.2014 р. року позивач ОСОБА_3 звернувся до AT «УкрСиббанк» (правонаступником якого є відповідач) з питання отримання коштів, але йому було повідомлено, що отримана інформація була розглянута відповідним підрозділом банку, за результатами такого розгляду банк звернувся із заявою до правоохоронних органів - Кам»янка-Бузького РВ ГУ МВС України у Львівській області, а 25.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та відкрито кримінальне провадження № 0000099.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що позивачами, як вкладниками, на підтвердження внесення ними коштів на рахунок банку, не надано належних та допустимих доказів, які в відповідали вищезгаданим вимогам, а також не взяв до уваги відсутність у позивачів ощадної книжки.

Тобто, внесення ОСОБА_3 на рахунок коштів згідно договором № НОМЕР_1 USD банківського вкладу, внесення ОСОБА_4 на рахунок коштів згідно з договором№ НОМЕР_2 USD банківського вкладу, не підтверджено належно оформленими документами, що відповідають вимогам, встановленим нормативними актами у сфері банківської діяльності.

За таких обставин позовні вимоги позивачів про стягнення коштів за договором банківського вкладу не підлягають до задоволення.

Позовну вимогу про стягнення на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 50000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивачі обґрунтовували тим, що відповідач, незважаючи на неодноразові їх звернення з вимогою виплатити вклади, не виконав свого зобов»язання щодо виплати позивачам, внесених ними на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» вкладів, що спричинило їм моральні страждання та переживання.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення коштів за договором банківського вкладу, беручи до уваги, що договорами банківського вкладу не передбачено стягнення моральної шкоди за невиконання умов договору, а також враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 50000.00 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, слід також відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, передбачені ч.1 ст. 309 підстави для скасування рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що заочне рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовити.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Заочне рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року -скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.