З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Волноваський районний суд Донецької області
головуючого Мохова Є.І.
при секретарі Бридня О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
На підтвердження укладення вказаного договору позивач передав ОСОБА_2 25 000,00 гривень, а остання видала йому розписку. Позивач не має можливості оформити право власності через нотаріальну контору, т.я. розписка не є правовстановлюючим документом, а відповідач від нотаріального посвідчення угоди уклоняється.
Позивач у судове засідання не з»явився надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позові наполягає.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила.
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно дост.316 ч.І ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Відповідно до ст. 328 ІДК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання.
Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним.
Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Автомобілем фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану рухомість передані ОСОБА_2
Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу легкового автомобіля НОМЕР_2 і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану рухомість.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 належав на праві власності ОСОБА_2, згідно свідотцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Позивач питання стягнення судових витрат не ставить.
На підставі ст.ст. 220, 219 ч.2, 328, 334 ч.3, 657 ЦК України, Керуючись ст.ст. 2,4,5,8,10,210,212-215,223,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності задовольнити повністю.
Зобов"язати центр надання послуг, пов"язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування Волноваського району та м.Докучаєвськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль
Оригінал рішення виготовлено в єдиному екземплярі, та знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2/221/1097/2017, яка зберігається у архіві Волноваського районного суду Донецької області.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Волноваського

районного суду ОСОБА_4