Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою.

Вказував, що 25.04.2016 року у віці 72 роки померла його матір ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилась спадщина на спадкове майно за законом, оскільки матір свого майна не заповідала.

Зазначав, що він та його дружина доглядали за покійною матірю, приймали участь у її лікуванні, оскільки матір потребувала постійного стороннього догляду. Крім того, з метою покращення умов її проживання в середині будинку був зроблений туалет та ванна кімната, а також зроблені інші необхідні перебудови, внаслідок чого позивачем були понесені витрати в розмірі 6 000 доларів США.

Посилаючись на ту обставину, що його рідний брат ОСОБА_2 не надавав матері жодної допомоги та маючи можливість самоусунувся від участі у її лікуванні, позивач просив суд: 1) прийняти рішення, яким усунути від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 його брата ОСОБА_2; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,0249 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.04.2016 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити.

В судовому засіданні позивач пояснив, що з 2009 року він проживав з матірю, доглядав за нею, сплачував комунальні послуги, купував продукти харчування та засоби гігієни, забезпечував її лікування, оскільки після смерті батька в 2007 році її стан здоровя погіршився. При цьому відповідач міг надавати допомогу матері, але замість цього сам брав в неї кошти, а памятник батькам він встановив за кошти матері.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, при цьому відповідач пояснив, що отримує пенсію та заробітну плату, тому він не потребував допомоги від матері. В нього були добрі стосунки з матірю, він кожен день їй телефонував та періодично відвідував, купував необхідні речі. Крім того, відповідач підтвердив, що позивач зробив ремонт за місцем проживання матері та допомагав матері більше, оскільки проживав з нею разом. Памятник батькам він зробив за власні кошти.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25.04.2016 року померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть.

Відповідно до наявних у справі копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 06.08.2008 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 отримала у спадок від померлого чоловіка 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,0249 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

В матеріалах справи містяться надані позивачем копії накладних, рахунків та товарних чеків про придбання будівельних матеріалів за період з 2011 по 2016 рік.

З наданої приватним нотаріусом ОСОБА_4 копії спадкової справи № 31/2016 вбачається, що померла ОСОБА_3 являється матірю сторін по справі, які звернулись до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини після її смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав покази про те, що знає сторін по справі та майже кожного тижня спілкувався з їх матірю, яка казала йому, що хоче позбавити ОСОБА_2 спадщини та переписати хату на ОСОБА_4. Покійна ОСОБА_3 за життя майже не виходила з будинку, оскільки потребувала сторонньої допомоги. Ігор часто був у відрядженнях, тому просив його надавати матері певну допомогу. Крім того, свідок з ОСОБА_4 здійснювали ремонтні роботи за місцем проживання матері. В цих роботах також приймали участь друзі ОСОБА_4.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала покази про те, що являється дружиною ОСОБА_1, вони з чоловіком з 2010 року проживали разом з його матірю однією сімєю, чоловік зробив ремонт за власні кошти та сплачував комунальні послуги. ОСОБА_3 пересувалась по хаті за допомогою двох паличок. Свідок бачила як ОСОБА_2 брав у матері кошти з пенсії, при цьому він не доглядав за нею та не допомагав їй, хоча вона потребувала допомоги, він навіть забирав в неї продукти. Матір хотіла скласти на ОСОБА_1 заповіт, але ОСОБА_1 не хотів її турбувати, оскільки дуже любив та знав, що ОСОБА_2 після цього буди морально давити на матір.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав покази про те, що являється сусідом позивача, ОСОБА_3 пересувалась по хаті за допомогою паличок, останні роки життя вона потребувала допомоги. Свідок бачив як ОСОБА_1 проводив ремонті роботи в будинку, приблизно раз на два місяці бачив як ОСОБА_2 приходив до матері.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав покази про те, що він являється зведеним братом ОСОБА_3. Вона розповідала йому про ОСОБА_2, який їй не допомагав та постійно щось хотів привласнити від неї, ОСОБА_2 довів свою матір та батька, раніше був засудженим, просив у матері кошти, а памятник батькам він поставив за кошти матері. ОСОБА_3 переважно лежала, оскільки їй було важко пересуватись.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав покази про те, що являється сусідом позивача. ОСОБА_3 скаржилась йому на високий тиск та болі в суглобах, пересувалась вона по хаті за допомогою двох паличок, на вулицю не виходила. ОСОБА_3 була задоволена ОСОБА_1 та ремонтом, який він зробив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала покази про те, що відвідувала ОСОБА_3 раз на тиждень, вона хотіла переписати своє майно на ОСОБА_1, однак хворіла та ледве пересувалась по хаті, тому позивач не хотів її турбувати. Ігор доглядав за матірю, а ОСОБА_9 не піклувався за нею.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала покази про те, що являється дружиною ОСОБА_2, який поважав та любив матір, а вона не предявляла до нього претензій. 2-3 рази на місяць ОСОБА_2 відвідував матір. Свідок також була приходила до його матері у святкові дні. Його матір могла пересуватись по хаті за допомогою паличок та виходила на ганок, могла приготувати їжу, отримувала 2500 грн. пенсії, матеріальної допомоги не потребувала, давала ОСОБА_2 по 100 грн. ОСОБА_3 ніколи не казала, що хоче позбавити ОСОБА_2 спадщини. Зі слів ОСОБА_2, він з ОСОБА_1 робили дах будинку, а також він робив електрику, купував їй продукти харчування та миючі засоби, памятник встановив за власні кошти.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі.

В матеріалах справи міститься медична документація відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, з довідки Білоцерківської міської лікарні № 1 від 08.10.2009 року вбачається про те, що ОСОБА_3 з важкістю пересувається в межах кімнати.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 як військовослужбовець Збройних Сил України неодноразово перебував у службових відрядженнях у зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, що вбачається з копій витягів із наказів № 43 від 30.06.2014 року, № 81 від 05.08.2014 року, № 18 від 26.09.2014 року, № 86 від 01.12.2014 року, № 113 від 21.04.2016 року, № 120 від 27.04.2016 року.

Таким чином, за наявності у позивача обовязку по догляду та утриманню своєї матері, яка через похилий вік та хвороби не могла повною мірою забезпечувати власні потреби, останній не мав можливості у певні періоди здійснювати необхідний догляд через наявність поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачем, що він є працездатною особою, працює електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПрАТ «Росава» з 2010 року, а також отримує пенсію, тобто останній мав можливість надавати певну допомогу матері, в тому числі і матеріальну.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про ухилення відповідачем від надання спадкодавцеві допомоги в розумінні ч. 5 ст. 1224 ЦК України, тому останній підлягає усуненню від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, а за позивачем, як спадкоємцем першої черги, слід визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,0249 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Посилання відповідача щодо встановлення ним за власні кошти памятнику батькам, суд вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, а також не стосуються предмету спору у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.04.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,0249 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.04.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12