ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3007/17
провадження № 4-с/753/149/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ТОВ «Рада» на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни, зацікавлена особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І., в якій просив визнати неправомірною постанову державного виконавця від 29.12.2016 року у виконавчому провадженні №51819782 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також зобов`язати суб`єкт оскарження усунути порушені права стягувача шляхом виконання всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання виконавчого листа №753/21713/15, який було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином (а.с.15), від скаржника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, в якій вказав, що вимоги скарги підтримує у повному обсязі (а.с.34).

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд скарги у її відсутність (а.с.19).

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду скарги повідомлялась судом належним чином (а.с.16-17).

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд скарги у відсутність осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 25.04.2016 року, на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2016 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Рада» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 646,78 грн., в тому числі інфляційну складову у розмірі 131,44 та 3%-річних у розмірі 8,60 грн. (а.с.8).

На підставі даного виконавчого листа старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №51819782 (а.с.20).

29.12.2016 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві Малівською Н.І. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення (а.с.7).

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим законом.

Частиною 3 ст.18 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

29.12.2016 року старшим державним виконавцем Малівською Н.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», з тексту якої вбачається, що рухомого майна, яке належить боржнику, не виявлено, відомості про право власності боржника на нерухоме майно відсутні, на обліку в органах Пенсійного фонду не перебуває, інформація про джерела отримання доходу відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа державний виконавець виносить постанову.

Таким чином, оскільки старшим державним виконавцем Малівською Н.В. без виконання всіх, визначених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, що призвело до невиконання судового рішення, винесеного ще у січня 2016 року, тому суд вважає вимоги скарги ТОВ «Рада» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких підстав, старший державний виконавець Малівська Н.В., в провадженні якої перебувало ВП №51819782, прийнявши рішення/постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, діяла не у відповідності до своїх посадових повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а відтак, відповідно до ст. 387 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Малівську Н.В. вжити всіх примусових заходів, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання виконавчого листа №753/21713/15, який було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

Згідно ст. 388 ЦПК України при задоволенні скарги зі старшого державного виконавця Малівської Н.В. на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору, від сплати якого був звільнений скаржник при зверненні до суду.

Керуючись ст.10; 11; 60; 169; 208; 210 ЦПК України, на підставі ст.383 - 389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ТОВ «Рада» задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни від 29.12.2016 року у виконавчому провадженні №51819782 про повернення виконавчого документа стягувачу визнати неправомірною.

Зобов`язати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівську Наталію Іванівну усунути порушені права ТОВ «Рада» шляхом виконання всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання виконавчого листа №753/21713/15, який було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

Стягнути зі старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни на користь держави 640 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК