справа № 165/552/17
провадження №2/165/304/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

з участю секретаря Харук Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

01.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем ОСОБА_3 25.06.2000 року в Нововлинському міському відділі реєстрації актів грмадянського стану Волинської області. Зазначає, що від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у кожного з них різні погляди на життя, звички в побуті та ставлення до людських цінностей. Сторони не розуміють одне одного, відповідач не бажав нічого змінити в своєму відношенні до сім'ї. На грунті цього виникали часті суперечки, скандали, така негативна атмосфера створена у сім'ї негативно впливає на неї та виховання дітей. Стверджує, що вони з чоловіком стали чужими людьми, не мають спільних інтересів, відчуття розуміння та любові втрачені один до одного, і тому позивач переконана що збереження сім'ї в подальшому є неможливим. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу порушує її особисті права та суперечить інтересам, як її так і дітей. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей дитину, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав наведених у позові. Ствердили, що у ситуації, яка склалася, примирення, неможливе, сім'я тривалий час існує формально, шлюбні стосунки сторони не підтримують протягом шести місяців, позивач не має наміру відновлювати подружні взаємини, за час наданий судом на примирення, жодних змін на краще не відбулося, і стосунки між сторонами не відновились. Стверджують, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і дітей сторін, тому настоюють на розірванні шлюбу і твердо переконані, що сімю зберегти вже неможливо.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що раніше у спілкуванні з позивачем погоджувався на розірвання шлюбу при умові сплати дружиною йому відповідної суми коштів, щоб він не залишився без копійки. Не заперечив, що за час наданий судом на примирення, такого не відбулося, вони з дружиною в дійсності протягом шести місяців поспіль не підтримують шлюбних стосунків, але вважає таку ситуацію допустимою, і не бажає розривати шлюб, мотивуючим наявністю у нього бажання терпіти становище між сторонами, що склалося.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка зі сторони відповідача ОСОБА_6, що приходиться позивачу матір'ю, яка показала, що про взаємини сім'ї ОСОБА_3 їй нічого невідомо, оскільки вона з 1999 року проживає в місті Рим, і буває в Україні протягом місяця один раз в рік, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що сторони тривалий час не підтримують подружніх взаємин, і відновлювати їх позивач не бажає, за час наданий судом на примирення ситуація в сім'ї не змінилась, ніяких дій зі сторони відповідача з метою збереження сім'ї здійснено не було, він не бажає змінювати своє ставлення до родинних цінностей та взаємних стосунків у шлюбі, мотивує позицію збереження шлюбу сторін лише одноособовим бажанням терпіти взаємини, що склалися в сім'ї, що суперечить інтересам позивача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що сумісне життя сторін в подружжі є неможливим, збереження сім'ї суперечать, як інтересам сторін так і їх неповнолітніх дітей, примирення сторін є не доцільним, відновлення стосунків не бажаним, а тому позов задовольняє.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу, суд шлюб розриває.

Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, яка просить половину судових витрат залишити за нею, суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених судових витрат, а саме сплачений судовий збір в розмірі 320 грн., 250 грн.. витрат на правову допомогу, всього 570 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 25 червня 2000 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №110, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 половину понесених судових витрат, а саме сплачений судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн., 250 (двісті п'ятдесят) грн.. витрат на правову допомогу, всього 570 (п'ятсот сімдесят) грн.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук