Справа № 526/2290/17
Провадження № 2-з/526/19/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області

ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Позивач ОСОБА_2 в своїй заяві в порядку забезпечення позову вказує, що відповідач не повертає йому борг в сумі 7800 Євро, тому просить накласти арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 на праві власності та заборонити йому виїзд за межі України до розгляду справи по суті та виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності , інші відомості, необхідні для забезпечення позову , окрім того, відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши заяву ОСОБА_2, вважаю, що вона підлягає поверненню без розгляду, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

Так, у поданій до суду заяві заявник не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт, адресу його місцезнаходження, індивідуальні ознаки, які мають значення для забезпечення позову, до заяви не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просить вжити заходи забезпечення позову.

Окрім того, заборона у праві виїзду за кордон не передбачена в ст. 152 ЦПК України в якості одного з видів забезпечення позову. Заборона вчиняти певні дії не є поняттям тотожним з забороною у виїзді за кордон.

У відповідності до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 7 Закону України « Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається у разі повернення заяви.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151,152, 153, 293 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 7 Закону України « Про судовий збір», суддя -

У Х В А Л И В:

Повернути заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову без розгляду заявнику .

Повернути ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн., сплачений ним на користь державного бюджету при подачі зави до суду, згідно квитанції

№ N05U448540 від 24.10.2017 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Заколодяжна