04.10.2017 Справа № 756/9653/17
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Ун. №756/9653/17
Справа №4-с/756/202/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді О.В. Диби

секретарі І. О.Шпак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві, боржник: ОСОБА_1, відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.04.2017 у виконавчому провадженні ВП №51716916 та зобов'язати відділ примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження ВП №51716916.

В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що у провадженні відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №51716916 з виконання виконавчого листа №2-2334/10, виданого 14.07.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1385н-0408 від 18.04.2008 року в розмірі 601614,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення становило 4768333,27 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

05.04.2017 року відділом примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Вказану постанову банк не отримував, а дізнався про неї тільки 12.07.2017 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Заявник зазначає, що відділом примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не було вжито всій заходів щодо повного виконання рішення суду, зокрема, не було звернуто увагу на перебування у власності боржника квартири АДРЕСА_1.

Заявник, боржник та суб'єкт оскарження в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. Суб'єкт оскарження - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві свого представника в судове засіданні не направив, матеріалів виконавчого провадження не надав. Представник заявника подав до суду заяву з прохання розглядати скаргу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, у провадженні відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №51716916 з виконання виконавчого листа №2-2334/10, виданого 14.07.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1385н-0408 від 18.04.2008 року в розмірі 601614,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення становило 4768333,27 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

05.04.2017 року відділом примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Вказану постанову банк не отримував, а дізнався про неї тільки 12.07.2017 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень. Зі змісту постанови вбачається, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані, а згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, не виявлено.

Вказана постанова є незаконною виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Судом встановлено, що відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві не вжито в повному обсязі передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі щодо виявлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Зокрема, відділом не взято до уваги перебування у власності боржника квартири АДРЕСА_1, яку було передано в іпотеку.

За таких обставин вимоги скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві, боржник: ОСОБА_1, відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа - задовольнити;

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.04.2017 у виконавчому провадженні ВП №51716916;

Зобов'язати відділ примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження ВП №51716916.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з моменту отримання її копії через Оболонський районний суд м. Києва;

Ухвала набирає законної сили після спливу строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба