Справа № 466/3975/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3311/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 у користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 154539 грн. 70 коп., з якої станом на 14.04.2016 року: 3322,32 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 2308,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7600 грн. 50 коп. - плата за обслуговування кредиту; 2960 грн. 62 коп. - пеня за прострочення виконання грошового зобов'язання, та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.02.2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами первинно становив 14% річних, однак, у зв'язку з підвищенням облікової ставки НБУ, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України, починаючи з 27.11.2008 року, відповідно до умов п.5.1 кредитного договору банком було ініційовано підвищення процентної ставки до 16,5% річних, про що у встановленому договором порядку було доведено до відома позичальника, проте, умови кредитного договору не були виконані, внаслідок чого утворилась заборгованість. Апелянт зазначає, що під час розгляду справи відповідач не подала жодних заперечень щодо розміру процентної ставки. Крім того, вважає, що висновок суду про здійснення банком невідомих відповідачеві операцій, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідач особисто погашала кредит через касу та через інтернет-банкінг шляхом внесення коштів на змінені банком рахунки. Вказує, що ухвалюючи рішення, суд повинен був врахувати розрахунок, наданий позивачем.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» (кредитодавцем) та відповідачем ОСОБА_3 (позичальником) укладено кредитний договір №599/07/01, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит для придбання квартири в розмірі 43000 доларів США строком до 15.12.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14% річних (п.п.1.1-1.4 договору).

Пунктом 1.4.1 кредитного договору також передбачено щомісячну плату за обслуговування кредиту в розмірі 152 грн. 01 коп., що становить 0,07% від суми кредиту.

Для погашення кредиту позичальникові було відкрито поточний рахунок в доларах США та в гривні шляхом укладення між банком та позичальником договору банківського рахунку на умовах, запропонованих банком (п.2.1.1.2).

Пунктом 2.4.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, наведеному в Додатку №1 до кредитного договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в Графіку.

Погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів та інших плат за його користування, здійснюється відповідно до умов, зазначених у п.2.5.6 цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунка позичальника, відкритого в банку, щомісяця в дату, зазначену в Графіку (п.2.4.2 договору).

Пунктом 2.5.5 кредитного договору визначена черговість погашення зобов'язань за цим договором.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що в разі настання події, незалежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, в тому числі у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, прийняття компетентними державними органами України законів або підзаконних нормативних актів, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом.

Пунктом 5.1.1 кредитного договору визначено, що про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом банк зобов'язаний повідомити позичальника листом з повідомленням на адресу, що вказана в ст.8 цього договору, або на іншу повідомлену позичальником адресу, не пізніше ніж за 10 банківських днів з дати початку її застосування, а також надати для укладення проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. Десятиденний термін починає спливати з дати відправлення банком повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом позичальникові.

В пункті 5.1.2 кредитного договору передбачено, що у випадку, якщо позичальник не погодиться із запропонованим банком розміром процентної ставки, він зобов'язаний протягом 10 банківських днів з дати відправлення банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом повернути банку існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за цим договором. Після сплати позичальником зазначених сум, дія цього договору вважається припиненою і сторони погоджуються з тим, що в такому випадку укладення угоди про припинення цього договору не потрібно.

Порядок зміни процентної ставки за користування кредитом визначений у п.5.1.3 кредитного договору, відповідно до якого, позичальник, отримавши повідомлення банку про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, підписує додаткову угоду до кредитного договору та направляє її на адресу банку, зазначену в ст.8 цього договору. У випадку, якщо позичальник протягом 10 банківських днів з дати відправлення банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом не здійснив дій, передбачених підпунктом 5.1.2 цього договору, новий розмір процентної ставки за користування кредитом вважається таким, що погоджений з позичальником. Новий розмір процентної ставки за користування кредитом нараховується з дня, наступного за днем закінчення десятиденного строку після відправлення банком відповідного повідомлення позичальнику. Банк зберігає у кредитній справі позичальника копію повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом та оригінал документу, що підтверджує факт відправлення повідомлення позичальнику.

Як встановлено з платіжних доручень і не заперечується стороною позивача, на виконання умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 вносила на відкриті для цієї мети рахунки в банку кошти у строки та у розмірах, визначених у Графіку погашення кредиту, та періодично вносила суми, що значно перевищували черговий платіж по кредиту.

Так, 20.01.2012 року ОСОБА_3 внесла на рахунок банку кошти у розмірі 12000 доларів США для дострокового часткового погашення кредиту, а 20.02.2012 року кошти у розмірі 9841,51 доларів США для дострокового повного погашення кредиту.

Отже, спірна заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором утворилась за рахунок збільшення банком процентної ставки за користування кредитом з 14% до 16,5% річних, оскільки отримані від позичальника кошти на погашення кредиту, в тому числі й на дострокове погашення тіла кредиту, зараховувались банком на погашення збільшених процентів та, відповідно, штрафних санкцій, і це було підтверджено представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду.

Однак, на підтвердження виконання банком умов, визначених у п.5.1.1 кредитного договору, щодо обов'язкового надіслання позичальникові ОСОБА_3 повідомлення про збільшення процентної ставки, жодних доказів в матеріалах справи немає і таких доказів не було надано стороною позивача й на вимогу апеляційного суду, більше того, в судовому засіданні апеляційного суду представник позивача пояснив, що в матеріалах кредитної справи позичальника ОСОБА_3 немає повідомлення про зміну (збільшення) процентної ставки за користування кредитом, хоча в силу вимог п.5.1.3 кредитного договору, банк повинен зберігати у кредитній справі позичальника копію повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом та оригінал документу, що підтверджує факт відправлення повідомлення позичальнику.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність пред'явлених до позичальника ОСОБА_3 позовних вимог, оскільки вона виконала умови кредитного договору та достроково повернула отриманий кредит та нараховані у визначеному кредитним договором розмірі проценти та комісії за користування кредитними коштами, а заборгованість за кредитним договором їй нарахована банком неправомірно.

Таким чином, суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.