Справа № 642/ 8219/16-ц
Провадження № 2/642/78/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участі секретаря - Радько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника, -
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації. Окрім того, відповідач викликався у судове засідання шляхом подачі оголошення у газету «Урядовий кур'єр». Заяв від відповідача не надходило.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У відповідності ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 25 073,00 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 07.08.2013 року зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитом.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль: тип ТЗ: легковий комбі - В; марка: Mazda; модель: 3; рік випуску: 2006; номер кузова: НОМЕР_1 ; державний реєстраційний номер: НОМЕР_2, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, зареєстрованого РЕВ МВ №1 ДАІ ГУУМВСУ в Харківській області від 04.08.2006 року.
На підставі вказаного Договору від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з Відповідачем.
Таким чином, ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права.
Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 17.05.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 232 743,90 грн. :
- Заборгованість за основним зобов'язанням -119 442,67 грн.,
- Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 887,89 грн.
- Заборгованість за відсотками на дату подачі позову - 56 820,24 грн.,
- Нараховано три відсотки річних від простроченої суми кредиту -3 593,10 грн. (розрахунок додається).
- нараховано по пені - 0,00 грн.
Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, Позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»
Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що
- відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови Договору
- автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними
номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача
- позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору
купівлі-продажу разом з усіма приналежностями
- у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій.
Так, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом.
Однак, статтями 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право Обтяжувача вчиняти підпис на Договорі купівлі-продажу від імені боржника.
Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені Боржника, Позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати Договір купівлі-продажу від імені боржника.
Крім того, перед укладанням Договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предоставленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.п. 40, 42 (абз. 1, абз.6, ) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388.
Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві
Згідно з Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекції цих ГУМВС, УМВС.
Згідно вказаного Положення, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388.
Відповідно до п.2 вказаного Порядку, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Вказаним Порядком не передбачено право Заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії.
З порядку вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа.
Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку Позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля.
Отже, з метою захисту прав Позивача у судовому порядку, існують всі підстави для надання йому відповідних повноважень, виходячи з наступних правових підстав:
Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інш. підстав.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач вправі продати предмет обтяження… від імені боржника.
Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Відповідно до п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів……», зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом.
Відповідно до п.2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства.
Крім того, з п. 42 (абз.1) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, ….», вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що також стало підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача.
В разі випадкової втрати свідоцтва самим Позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, Позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку.
Таким чином, існують підстави для надання повноважень Позивачу отримувати нове свідоцтво замість втраченого або викраденого, виходячи з наступного:
Відповідно до п.42 (абз.8) вказаного Порядку, у разі втрати власником свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) зняття з обліку транспортного засобу проводиться після видачі нового свідоцтва про реєстрацію.
Відповідно до п.4.4 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затверджених Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, у разі втрати (викрадення) свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ, зразки яких наведено в додатках 1, 2. Такі заяви можуть прийматись від осіб, уповноважених у встановленому порядку отримувати нові свідоцтва про реєстрацію ТЗ.
Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Крім того, через відсутність у володінні Позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч.2 ст.662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку.
Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього.
Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.40 (абз.6) вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів……», під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються.
Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у Позивача, існують всі підстави для витребування автомобіля з усіма його при належностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) та для передачі їх у володіння Позивача.
Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача грунтується на підставі ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Так, на адресу відповідача Позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (копія листа додається).
Однак вимоги позивача не виконано.
Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у Позивача, існують всі підстави для задоволення позову на підставі наведених нижче норм:
Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем;
Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно.
Покупець набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом.
Відповідно до ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в
Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та інш.
Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.
До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 109, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 221, 224-229 ЦПК України, ст. ст. 526, ч. 1 ст. 530, 536, 549, 551, 610-612, 625, 629, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні при його оголошенні, в той же самий строк з часу його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О.П. Грінчук