Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1477/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

12.10.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Могильненської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішень, скасування запису про право власності,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Могильненської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, скасування запису про право власності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Могильненської сільської ради від 15.11.2004 року №59 їй була надана в користування земельна ділянка площею 0,12 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З цього часу вона користується вказаною земельною ділянкою.

В грудні 2015 року, вона подала заяву із усіма необхідними документами на ім'я Могильненського сільського голови ОСОБА_5 про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою вона фактично користується, у власність для ведення особистого селянського господарства.

Проте, рішенням сесії сільської ради від 19.02.2016 року за №66 «Про розгляд заяви на надання дозволу на виготовлення технічної документації їй було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Постановою Гайворонського районного суду від 30.03.2016 року, яка набула законної сили 12.04.2016 року рішення сесії Могильненської сільської ради від 19.02.2016 року за №66 визнано незаконним та скасовано, а сільську раду зобов'язано розглянути її заяву та прийняти рішення яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,12 га. по АДРЕСА_1

На виконання постанови суду, рішенням сільської ради від 15.06.2016 року №104 їй було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою подальшого оформлення у приватну власність вказаної земельної ділянки площею 0,12 га.

В липні 2016 року, TOB Науково-дослідним консалтинговим підприємством «Пектораль», за її замовленням, було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Проте, під час погодження документації із землеустрою відділом Держгеокадастру у Гайворонському районі з'ясувалося, що земельна ділянка по провулку АДРЕСА_1 на яку рішенням сільської ради від 15.06.2015 року №104 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою гр. ОСОБА_4 уже зареєстровані земельні ділянки та речове право на них в державному реєстрі прав за громадянкою ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2

Вважає, що рішення Могильненської сільської ради від 30.12.2015 року №50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за її фактичним користуванням орієнтовною площею 0,305 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та рішення Могильненської сільської ради від 20.04.2016 року №98 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,3050 га., в т.ч. присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га. та земельна ділянка площею 0,0550 га. для ведення індивідуального садівництва є незаконними та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що з облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки та виписки з погосподарської книги НОМЕР_3 за 2011-2015 року по домогосподарству, що по АДРЕСА_2 голова домогосподарства ОСОБА_3, в користуванні об'єкта для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд знаходиться земельна ділянка площею 0,21 га.

Станом на 2015 рік в користуванні ОСОБА_4 за адресою провулок АДРЕСА_1 знаходилась земельна ділянка для особистого селянського господарства площею 0,12 га., що підтверджується рішенням Могильненської сільської ради від 15.11.2004 року №59 та довідками сільської ради від 21.09.2016 року №№ 951, 952.

Право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,12 га за адресою: пров. АДРЕСА_1 у визначеному законом порядку припинено не було, прийняті Могильненською сільською радою рішення від 30.12.2015 року №50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки за рахунок земельної ділянки, що по АДРЕСА_3 та рішення від 20.04.2016 року №98 про передачу у власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3050 га в тому числі присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га, земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га свідчать про фактичне вилучення в односторонньому порядку земельної ділянки у належного землекористувача, усупереч наведених положень Земельного кодексу України, а відтак мають бути визнані незаконними та скасовані.

10.05.2016 року гр. ОСОБА_3 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації з метою державної реєстрації права власності земельної ділянки площею 0,0550 га. для ведення індивідуального садівництва та земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . Як підставу для реєстрації подала рішення Могильненської сільської ради від 20.04.2016 року №98 про передачу їй у власність вказаних земельних ділянок.

11.05.2016 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації - Чернишевою Інною Олександрівною були прийняті рішення №29550451, №29551053 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесено відповідний запис до Реєстру та зареєстровано право власності за №№14455565, 14456128 на земельну ділянку для індивідуального садівництва та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за ОСОБА_3.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_4 до Могильненської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, скасування запису про право власності задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення четвертої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради від 30.12.2015 року №50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою громадянці ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за її фактичним користуванням площею 0,305га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Визнано незаконним та скасовано рішення восьмої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради від 20.04.2016 року № 98 про передачу у власність громадянці ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,305 га в тому числі присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га. (кадастровий номер НОМЕР_1), земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га. (кадастровий номер НОМЕР_2). В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат .

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, а саме в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Могильненської сільської ради від 15.11.2004 року №59, ОСОБА_4 була надана в користування земельна ділянка площею 0,12 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9-10).

В грудні 2015 року, позивач подала заяву із усіма необхідними документами на ім'я Могильненського сільського голови про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою вона фактично користується, площею 0,12 га., у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням сесії сільської ради від 19.02.2016 року за №66 «Про розгляд заяви на надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_4» позивачу було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Постановою Гайворонського районного суду від 30.03.2016 року, рішення сесії Могильненської сільської ради від 19.02.2016 року за №66 визнано незаконним та скасовано, а сільську раду зобов'язано розглянути заяву та винести рішення яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,12 га. по пров. АДРЕСА_1 (а.с. 15-18).

Рішенням сільської ради від 15.06.2016 року №104 позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою подальшого оформлення у приватну власність вказаної земельної ділянки площею 0,12 га. (а.с. 14).

В липні 2016 року, TOB Науково-дослідним консалтинговим підприємством «Пектораль», за замовленням позивача, було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Відділом Держгеокадастру у Гайворонському районі з'ясувалося, що земельна ділянка по провулку АДРЕСА_1 на яку рішенням сільської ради від 15.06.2015 року №104 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою ОСОБА_4 вже зареєстровані земельні ділянки та речове право на них в державному реєстрі прав за громадянкою ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2

З облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки та виписки з погосподарської книги НОМЕР_3 за 2011-2015 року по домогосподарству, вбачається, що по АДРЕСА_2 (голова домогосподарства ОСОБА_3.) в користуванні об'єкта для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд знаходиться земельна ділянка площею 0,21 га. (а.с. 22-23).

Станом на 2015 рік в користуванні ОСОБА_4 за адресою провулок АДРЕСА_1 знаходилась земельна ділянка для особистого селянського господарства площею 0,12 га., що підтверджується рішенням Могильненської сільської ради від 15.11.2004 року №59 та довідками сільської ради від 21.09.2016 року №№ 951, 952 (а.с. 9-10, 24, 25).

Право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,12 га за адресою: пров. АДРЕСА_1 у визначеному законом порядку припинено не було.

10.05.2016 року гр. ОСОБА_3 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації з метою державної реєстрації права власності земельної ділянки площею 0,0550 га. для ведення індивідуального садівництва та земельної ділянки площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . Як підставу для реєстрації подала рішення Могильненської сільської ради від 20.04.2016 року №98 про передачу їй у власність вказаних земельних ділянок (а.с. 12).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що внесено відповідний запис до Реєстру та зареєстровано право власності № запису 14455565 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,055 га кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2016 року (а.с. 20).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що внесено відповідний запис до Реєстру та зареєстровано право власності № запису 14456128 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2016 року (а.с. 21).

Відповідно до вимог ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні

відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 5 п. «б» ЗК України земельне законодавство базується на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Відповідно до вимог ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Пунктом 34 статті 26 вказаного вище Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Крім того, статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації, державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням, органів виконавчої, влади, чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права, власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 118 Земельного кодексу України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень.

Також передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення - садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У відповідності, до п.11 ст.118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_4 з 2004 року користується земельною ділянкою площею 0,12 га за адресою провулок АДРЕСА_1 що підтверджується рішенням вище Могильненської сільської ради від 15.11.2004 року та додатково підтверджується довідкою тієї ж сільської ради №266 від 25.02.2016 року ( а.с. 145).

Право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,12 га за адресою: провулок АДРЕСА_1 у визначеному законом порядку припинено не було, земельна ділянка юридично та технічно не вилучалася, прийняті Могильненською сільською радою рішення від 30.12.2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки за рахунок земельної ділянки, що по АДРЕСА_3 та рішення від 20.04.2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3050 га. в тому числі присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га. (кадастровий номер НОМЕР_1), земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га. (кадастровий номер НОМЕР_2) свідчать про фактичне вилучення в односторонньому порядку земельної ділянки у належного землекористувача, усупереч наведених положень Земельного кодексу України.

Тому, висновок суду першої інстанції про визнання незаконними та скасування рішень Могильненської сільської ради відповідає обставинам справи та чинному законодавству.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу у розмірі 1000, 00 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: