КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2060/17
Провадження № 2/488/1358/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

та його представника - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

та третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_4, в обґрунтування якого вказав, що 30.03.2017 року між ним та відповідачем був укладений договір у вигляді розписки, за яким ОСОБА_4 отримала від нього 8400 доларів США на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язалася протягом 10 днів, починаючи з 05.04.2017 року, виїхати з квартири за адресою: АДРЕСА_2, а також виписати з вказаної квартири ОСОБА_5 Проте, відповідач свої зобов'язання за розпискою не виконала, вона купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1, але не виписала ОСОБА_5

Посилаючись на вищевикладене, позивач ОСОБА_2 просив розірвати договір - розписку від 30.03.2017 року; зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі - 220 668 грн., що станом на 02.06.2017 року еквівалентно 8 400 доларів США; та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, просив розірвати договір - розписку від 30.03.2017 року з підстав невиконання відповідачем його умов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та пояснила, що свої зобов'язання за розпискою вона виконала в повному обсязі, і виписалась з квартири за адресою: АДРЕСА_2, забрала свої речі, проте не всі, оскільки позивач поміняв замки у вхідній двері. Сина ОСОБА_5 на час укладання розписки не було в місті ОСОБА_1, він навчався у м. Дніпропетровську з 2013 року по липень 2017 року. Крім цього, відповідачка суду пояснила, що зобов'язань щодо виписки сина з квартири за адресою: АДРЕСА_2 відповідач на себе не брала.

Третя особа ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні пояснив, що він не був присутній при написанні розписки від 30.03.2017 року, оскільки перебував на навчанні у м. Дніпропетровську. Про вказану розписку йому було відомо, проте він не обіцяв позивачу виписатися з квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є колишнім подружжям, шлюб між якими був розірваний у 2012 році. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина , третю особу по даній справі - ОСОБА_5

30.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір, оформлений розпискою, згідно якої ОСОБА_4 отримала від позивача 8 400 доларів США на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язалася протягом 10 днів, починаючи з 05.04.2017 року, виїхати з квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є повнолітньою, дієздатною особою, довіреності на вчинення будь-яких дій від його імені відповідачці він не надавав, і більше того, на час написання вказаної розписки він не був присутній у м. Миколаєві, і це визнається сторонами по справі, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Таким чином судом встановлено, що відповідачка не мала правових підстав для укладення будь-яких договорів від імені свого повнолітнього, дієздатного сина.

Крім того, за ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Зокрема, ст. 636 ЦК України визначає, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виходячи зі змісту наведеної статті, суд робить висновок, що за таким договором зобов"язана сторона (боржник) повинна вчинити дію не на користь другої сторони за договором (кредитора), а на користь третьої особи, яка не бере участь в укладенні цього договору.

Однак, аналізуючи зміст вищевказаної розписки, суд робить висновок, що вона не містить зобов"язань на користь третьої особи.

Також, судовим розглядом встановлено, що розписка від 30.03.2017 року не містить зобов"язання відповідачки повернути отримані за розпискою кошти.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідачка ОСОБА_4 виконала свої зобов'язання за розпискою від 30.03.2017 року в повному обсязі - використала отримані від позивача кошти за призначенням, вивезла свої речі та знялась із реєстрації за адресою: АДРЕСА_3, а тому вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються через те, що суд у повному обсязі відмовив у задоволенні його позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору та зобов"язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева