Справа № 301/571/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 4 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Доробратівської сільської ради, виконкому Доробратівської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа - Іршавська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності, визнання права власності на частку домоволодіння за померлим батьком, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_2 пред'явила позов до Доробратівської сільської ради, виконкому Доробратівської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа - Іршавська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності, визнання права власності на частку домоволодіння за померлим батьком.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем по закону за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3.

Спадкове майно, що залишилося після смерті батька складається з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району. Цей житловий будинок з надвірними спорудами належав батьку згідно реєстрації у погосподарських книгах виконкому Доробратівської сільської ради за період із 1996-2000 р.р., що стверджується довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року № 240. Рік будівництва будинку -1958.

На день смерті були зареєстровані та проживали в спадковому будинку: дружина - ОСОБА_1, 1934 р.н.; син - ОСОБА_4, 1960 р.н., внучка - ОСОБА_5, 1982 р.н., що стверджується довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року № 241.

Крім того, на день смерті батька позивачка фактично проживала у батьківському будинку, однак місце реєстрації було за адресою чоловіка. Факт проживання довела довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року №242.

На випадок смерті батько заповіту не залишив. В установлений законом шестимісячний термін позивачка із заявою про відмову від спадщини до нотаріуса не зверталася.

Звернувшись в Іршавську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в усній формі отримала відмову у видачі свідоцтва у зв'язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини .

Однак дізнавшись, що позивачка на день смерті рідних та по теперішній час фактично проживає у будинку в АДРЕСА_1 , Іршавського району, тобто у батьківському будинку, але без реєстрації, нотаріус роз'яснив їй необхідність звернутися в суд з заявою про встановлення даного факту .

Зважаючи на це, позивачка вважає за необхідне встановити факт, що вона постійно проживала на день смерті з померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком у будинку в АДРЕСА_1, Іршавського району.

У зв'язку зі смертю спадкодавця будинок повинен був оформлятися на його спадкоємців, однак всупереч цьому виконавчий комітет Доробратівської сільської ради Іршавського району своїм рішенням від 17 червня 2009 року за № 51 оформив право власності на вказаний будинок в цілому на відповідачку ОСОБА_1, дружину покійного.

Вказане рішення позивачка вважає незаконним, таким що порушує її спадкові права, а тому просить його скасувати, оскільки виконавчий комітет Доробратівської сільської ради Іршавського район прийняв рішення від 17 червня 2009 року за № 51 всупереч даним записів господарській книзі, так як там будинок значиться за ОСОБА_3

На підставі незаконного рішення виконавчим комітетом Доробратівської сільської ради було видане свідоцтво про право власності від 14.07.2009 року серія НОМЕР_1, яке також позивачка просить скасувати, так само як і реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 27981974, номер запису 168, в книзі 2.

Враховуючи, що спірний будинок було збудовано в шлюбі, 1/2 його частка є власність відповідачки ОСОБА_1, інша 1/2 частина, що належала померлому батькові, повинна бути оформлена в порядку спадкування відповідно до кола спадкоємців, а отже позивачка та відповідачка ОСОБА_1 мають право на 1/2 частку спадкового майна, що становить по 1/4 частці вказаного будинку.

Відповідно до даних технічної інвентаризації спірний житловий будинок складається з будинку літера А загальною площею 47,9 кв.м, житловою - 32,6 кв.м., літньої кухні літ. Б, сарай літ В-В, вбиральня літ. Г, свинарник літ. Д, кочегарка літ. Ж, огорожа № 1-3, колодязь № 4.

У зв'язку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на ? частку домоволодіння по вул. Виноградна, 41, в с. Доробратово, Іршавського району в порядку спадкування за законом за померлим батьком ОСОБА_3

Щодо строків позовної давності, то позивачка вважає, що їх не пропустила, оскільки про рішення сільської ради дізналася тільки в квітні 2015 року, а з позовом звернулася в березні 2016 року, тобто в межах строків позовної давності (а.с.1-5).

Рішенням Іршавського районного суду від 4 листопада 2016 року позов задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2, 1955 р.н., постійно проживала на день смерті з померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 Іршавського району Закарпатської області. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 17 червня 2009 року за № 51 про оформлення права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1, Іршавського району за ОСОБА_1 Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14.07.2009 року, серія НОМЕР_1, на нерухоме майно в АДРЕСА_1, Іршавського району, видане на імя ОСОБА_1 Скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1, Іршавського району за ОСОБА_1 на підставі свідоцтво про право власності від 14.07.2009 року, серія НОМЕР_1, в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №27981974, номер запису 168 в книзі 2. Визнано за ОСОБА_2, 1955 р.н., право власності на 1/4 частку домоволодіння в АДРЕСА_1, Іршавського району, що складається з будинку літера А загальною площею 47,9 кв.м. житловою - 32,6 кв.м., літньої кухні під літ. Б, сарай під літ В-В, вбиральня під літ. Г, свинарник літ. Д, кочегарка літ. Ж, огорожа № 1-3, колодязь № 4 в порядку спадкування по закону за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3 Вирішено питання про судові витрати (а.с.156-160).

На це рішення відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року і тільки через 19 років позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Про факт прийняття спадщини позивачка знала з самого початку, оскільки проживала в спірному будинку. Дійсною причиною пред'явлення цього позову є залишення заповіту ОСОБА_1 на її молодшу дочку. Апелянтка вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та відмовити в позові (а.с.164-165).

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представники відповідачки ОСОБА_1 скаргу підтримали та просили задовольнити. Представник позивачки ОСОБА_2 скаргу не визнав та просив відхилити. В судове засідання 06 червня 2017 року сторони не з'явилися, сільський голова с. Доробратово подав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та представника виконкому Доробратівської сільської ради (а.с.188).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 проживала на день смерті батька в спадковому будинку, а тому мала право на частку в цьому будинку, так само як й інший спадкоємець ОСОБА_1 Щодо строку позовної давності, то місцевий суд визнав причини пропуску строку поважними, оскільки позивачці про рішення сільської ради про оформлення права власності на будинок за ОСОБА_1 стало відомо тільки в червні 2015 року, а тому порушене право підлягає захисту.

Однак, такі висновки місцевого суду зроблені без належного з'ясування всіх обставин справи, до участі в справі судом не залучено всіх спадкоємців померлого ОСОБА_3

Вказане є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем по закону за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3.

Спадкове майно, що залишилося після смерті батька складається з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району. Цей житловий будинок з надвірними спорудами належав батьку згідно реєстрації у погосподарських книгах виконкому Доробратівської сільської ради за період із 1996-2000 р.р., що стверджується довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року № 240. Рік будівництва будинку -1958.

На день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали в спадковому будинку: дружина - ОСОБА_1, 1934 р.н.; син - ОСОБА_4, 1960 р.н., внучка - ОСОБА_5, 1982 р.н., що стверджується довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року № 241.

Позивачка ОСОБА_2 стверджує, що вона також проживала у спадковому будинку, однак зареєстрована була за адресою чоловіка, що підтверджується довідкою виконкому Доробратівської сільської ради від 25.03.2015 року № 242.

На випадок смерті батько заповіту не залишив. В установлений законом шестимісячний термін позивачка ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, іншими спадкоємцями померлого є дружина ОСОБА_1, 1934 р.н. та син ОСОБА_4,1960 р.н. При цьому ОСОБА_4 або його правонаступник до участі в справі залучений не був.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 раніше вже зверталася з позовом до виконкому Доробратівської сільської ради, ОСОБА_1 з аналогічними позовними вимогами.

Так, рішенням Іршавського районного суду від 28 липня 2015 року її позов було задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2, 1955 р.н., постійно проживала на день смерті з померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 Іршавського району Закарпатської області. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 17 червня 2009 року за № 51 про оформлення права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1, Іршавського району за ОСОБА_1 Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14.07.2009 року, серія НОМЕР_1, на нерухоме майно в АДРЕСА_1, Іршавського району, видане на імя ОСОБА_1 Скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1, Іршавського району за ОСОБА_1 на підставі свідоцтво про право власності від 14.07.2009 року, серія НОМЕР_1, в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №27981974, номер запису 168 в книзі 2. Визнано за ОСОБА_2, 1955 р.н., право власності на 1/4 частку домоволодіння в АДРЕСА_1, Іршавського району, що складається з будинку літера А загальною площею 47,9 кв.м. житловою - 32,6 кв.м., літньої кухні під літ. Б, сарай під літ В-В, вбиральня під літ. Г, свинарник літ. Д, кочегарка літ. Ж, огорожа № 1-3, колодязь № 4 в порядку спадкування по закону за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року батьком ОСОБА_3 (а.с.18-21).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року рішення Іршавського районного суду від 28 липня 2015 року було скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_2 вілмовлено з тих підстав, що позов пред'явлено до неналежного відповідача (а.с.22-29).

Відповідно до ст. 2 ч. 3, ст. 3 ч. 1, ст. 15 ч.1 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи; правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав; кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зокрема, щодо предмета спору (ст.ст. 10, 11,27, 31 ЦПК України). Сторонами у справах позовного провадження є позивач особа, яка вважає, що її цивільне право порушене і яка предявила вимогу про захист порушеного права, і відповідач особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких), може бути примушена до вчинення відповідних дій з метою поновлення прав позивача тощо (ст. 26 ч. 1, ст.ст. 30, 33 ЦПК України). Правомірній вимозі відповідає обовязок належного відповідача усунути порушення права.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, і не звязаний доводами скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення (ст. 303 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного розгляду справи позивач не вправі, зокрема, змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не вправі змінювати склад відповідачів у справі, залучати для участі в ній третіх осіб, зміни у складі учасників процесу допустимі лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках (ст.ст. 27, 31-34, ст. 37 ч. 1, ст. 45 ч.ч. 2, 3, ст.ст.107, 291, 292, ст. 304 ч. 1 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 у спадковому будинку окрім інших проживав і син спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 На час вирішення справи суд першої інстанції не з'ясовував питання про цього спадкоємця та не мав документів щодо нього. З рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року слідує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а допомогу на його поховання отримала ОСОБА_1. Проте, у даній справі немає даних, окрім усних пояснень учасників процесу, які б підтверджували доводи про відсутність у цього спадкоємця дітей (а.с.22-29).

При розгляді попередньої судової справи апеляційний суд звернув увагу на цю обставину, однак й у справі, що переглядається, ця обставина також не була врахована.

Отже, звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_2 в якості відповідачів вказала тільки ОСОБА_1, Доробратівську сільську раду та виконком Доробратівської сільської ради, і не вказала інших спадкоємців, права та інтереси яких можуть бути порушені ухваленим судовим рішенням.

За цих обставин в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, що не перешкоджає позивачці звернутися до суду з аналогічним позовом до належних відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від 4 листопада 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Доробратівської сільської ради, виконкому Доробратівської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа - Іршавська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності, визнання права власності на частку домоволодіння за померлим батьком - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий:

Судді: