Справа № 226/1603/17
Провадження № 2/226/638/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2017 місто Мирноград

Димитровський міський сул Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

11.19.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначила, що виконавчим написом нотаріуса від 08.02.2016 за реєстровим №1104 з неї на користь банку за кредитним договором від 20.06.2007 станом на 31.10.2016 стягнено заборгованість в сумі 65446,58 гривень, з яких: тіло кредиту 12414,17 гривень, відсотки 49339,72 гривень, комісія і пеня 100,00 гривень, штрафи 500,00 гривень (фіксована частина) і 3092,69 гривень. 01.09.2017 від Мирноградського МВДВС нею отримана копія виконавчого напису нотаріуса, з якої було зясовано, що стягнення здійснюється за період з 20.06.2007 по 31.10.2017.

Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості за тілом кредиту і відсотками підлягає обмеженню в межах троку позовної давності. Крім того, вона не погоджується із стягнутою заборгованістю по штрафам і пені, бо на час проведення антитерористичної операції, в межах проведення якої вона мешкає, забороняється з 14.04.2014 нараховувати пеню та/або штрафи на основну суму заборгованості, що вже є достатнім аргументом того, що заборгованість не є безспірною.

Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 08.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» також в судове засідання не з'явився, судом отримані заперечення, де зазначено, що позовні вимоги відповідач вважає безпідставними і необґрунтованими. 23.07.2007 між позивачем, на той час ОСОБА_4 і відповідачем укладено кредитний договір про видачу кредитної картки. Виконавчим написом нотаріуса №НМА155160 від 08.02.2016 з позивача на користь банка стягнені грошові кошти на погашення наявної заборгованості. Виконавчий напис вчинено із дотриманням ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1,3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів, що є первинним документом. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Банком нотаріусові надані всі документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Розрахунок заборгованості, наданий банком, повний і обґрунтований, позивачем не доведено факт належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором та не надано відповідного розрахунку суми заборгованості, який би повністю або частково спростовував розрахунок банку. Щодо застосування положень законодавства, які повязані з проведенням антитерористичної операції, то банк на 14.04.2014 не мав доступу до інформації про місце проживання або перебування боржника і фактично не мав підтверджуючих документів для прийняття рішення про зупинення нарахувань. На сьогодні ОСОБА_1 до банку з метою списання штрафних санкцій не зверталася. Після отримання інформації про адресу її реєстрації та проживання банк виконає вимоги, передбачені ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Позивачеві надсилалася вимога про необхідність виконання зобовязань, була надана можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але вона своєї незгоди не висловила. Щодо розрахунку заборгованості, то він є інформаційною довідкою, яка відображає фактичні операції про рух коштів а весь період кредитування, а до стягнення заявлена лише дійсно наявна прострочена заборгованість. Просить відмовити у задоволенні вимог повністю і розглянути справу без участі представника.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду витребувані у нього документи і заяву про розгляд справи за його відсутності.

Таке ж клопотання надійшло і від Мирноградського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2007 ОСОБА_1 (на той час Заболотня) за кредитним договором б/н з ЗАТ «КБ Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», отримала кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з процентною ставкою за кредитним лімітом 1,9% на місяць на залишок заборгованості з щомісячною комісією 1%.

08.02.2017 виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №1104 з ОСОБА_1 було стягнено грошові кошти в сумі 65446,58 гривень, з яких: тіло кредиту 12414,17 гривень, відсотки 49339,72 гривень, комісія і пеня 100,00 гривень, штрафи 500,00 гривень (фіксована частина) і 3092,69 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк», та зазначено, що період, за який провадиться стягнення з 20.06.2007 по 31.10.2016. Виконавчий напис набрав чинності у день вчинення і був спрямований для виконання до Мирноградського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Згідно зі статтею 18 ЦК України та статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими заборгованість проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення виконавчих написів врегульовано також і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 (глава 16 Порядку).

Таким чином, виконавчий напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на підставі документів, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов'язань боржника.

Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 глави 16 розділу ІІ цього Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Згідно з п.3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

З огляду на це, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05.07.2017 у справі №6-887цс17).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона не погоджується із стягнутою заборгованістю по штрафам і пені, яка також зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком нарахування заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору та розрахунку заборгованості 65446,58 гривень, з яких: тіло кредиту 12414,17 гривень, відсотки 49339,72 гривень, комісія і пеня 100,00 гривень, штрафи 500,00 гривень (фіксована частина) і 3092,69 гривень.

При цьому, згідно із заявою банку та розрахунком заборгованості, наданими нотаріусові, заборгованість за кредитним договором виникла за період з 20.06.2007 по 31.10.2016, пеня і штрафи нараховані за порушення строків виконання зобовязання по 31.10.2016.

Разом з цим, відповідно до положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з матеріалами справи позивач зареєстрована та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, місто Мирноград (до перейменування місто Димитров) Донецької області є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже,сам факт наявності діючої норми закону, за якою забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція, є достатнім аргументом стосовно прийняття доводів позивача про некоректність заявленої суми заборгованості, яку не можна вважати безспірною.

Посилання відповідача у запереченнях на те, що банк не мав підтвердженої інформації про місце проживання ОСОБА_1, суперечать наданим самим відповідачем документам. Так, у заяві від 20.06.2007 про отримання кредитної картки позивачем вказано адресу реєстрації та проживання у Якимівському районі Запорізької області. В той самий час, при зверненні до нотаріуса для отримання виконавчого напису банком була зазначена інша адреса ОСОБА_1 Донецька область, м. Димитров, вул. Шевцової, 19Б. Отже, відповідачеві були відомі як і факт зміни прізвища позивача внаслідок шлюбу, так і її нова адреса, яку він зазначив нотаріусові, що спростовує посилання банку на відсутність інформації і, відповідно, підстав для зупинення нарахувань.

Крім того, суд не може врахувати як підставу для відмови у позові посилання представника банку у запереченнях проти позову на те, що для виконання вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ОСОБА_1 належить звернутися до банку з метою списання сум штрафу і пені при чинному виконавчому написі, оскільки вказана норма закону передбачає скасування лише нарахованих сум пені та штрафу, а не тих, які вже стягнені виконавчим написом.

Що стосується посилань позивача на незастосуванням нотаріусом строків позовної давності при вчиненні виконавчого напису, то суд зазначає, що з наданих відповідачем розрахунків заборгованості вбачається, що погашення кредиту відбувалося позивачем несистематично і такими сумами, які не покривали повністю наявну заборгованість. Враховуючи, що з наведеного розрахунку неможна встановити, на погашення яких саме складових заборгованості скеровувалися ті чи інші сплачені позивачем суми, суд позбавлений можливості чітко визначити, з якого саме часу у банку виникло право вимоги до ОСОБА_1

Разом з тим, наведені вище обставини щодо неврахування банком при обчисленні заборгованості положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» самі по собі є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис від 08.02.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №1104, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчій напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 08.02.2017, реєстровий №1104, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 65446 гривень 58 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк», , на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений останньою судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова