Провадження № 6/127/328/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

представників заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника ПСП «Господар Плюс» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, учасники третейського розгляду: ОСОБА_7, Приватне сільськогосподарське підприємство «Господар-Плюс», про скасування в частині рішення третейського суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Свої вимоги мотивували тим, що 23 вересня 2005 року Вінницьким обласним відділенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» прийнято рішення за позовом ОСОБА_7 до ПСП «Господар-Плюс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання права власності. Вказаним рішенням позовні вимоги визнано безпідставними, в задоволенні позову відмовлено, разом з тим визнано дійсним укладений договір купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та визнано за ПСП «Господар-Плюс» право власності на ряд обєктів нерухомого та рухомого майна. Заявники вважають, що рішення третейського суду повинно бути скасоване в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, зважаючи, що майно, яке є предметом договору, належало спілці співвласників майна реорганізованого КСП «Придністровя», ОСОБА_7 не мав повноважень на його укладення, а ухвалюючи рішення суддя не зясував дійсного власника майна, наявність повноважень на реалізацію та не залучив співвласників майна до участі у розгляді справи. При цьому співвласниками майна реорганізованого КСП «Придністровя» 09 лютого 2006 року було укладено договір оренди спірного майна з ФГ «Яружанка», яке було відчужене за договором купівлі-продажу від 06 листопада 2002 року. Даним майном ФГ «Яружанка» користується вже більше 11 років. Тільки в травні 2017 року, під час розгляду цивільної справи №138/2038/16-ц заявники дізналися про наявність рішення третейського суду, оскільки вони не були учасниками розгляду справи третейським судом. Вважаючи, що третейським судом вирішено питання про їх права і обовязки, а вони участі у розгляді справи не приймали, просили поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду та скасувати рішення Вінницького обласного відділення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23 вересня 2005 року в частині визнання дійсним договору купівлі продажу від 06.11.2002 року та визнання права власності за ПСП «Господар Плюс» на спірні обєкти нерухомого та рухомого майна.

В судовому засіданні представники заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2, заяву підтримали, просили її задоволити з тих же підстав, що наведено у заяві. Представник ОСОБА_2 додатково зазначив, що спірним майном з 2006 року користується ФГ «Яружанка», на підставі договору оренди, що укладено між ФГ «Яружанка» та спілкою співвласників реорганізованого КСП «Придністровя», що представляє інтереси співвласників майна. Заявникам не було відомо про оскаржуване рішення третейського суду, вони не були учасниками третейського спору та будь хто про вказане рішення їх не повідомляв. З 2006 року вказаним майновим комплексом користується ФГ «Яружанка», яке оплачує воду, газ, світло, сплачує всі податки та збори за використання вказаного майна, тощо. Право заявників на майно реорганізованого КСП «Придністровя» фактично ніхто не оспорював до 2017 року, оскільки ПСП «Господар Плюс» на території місце розташування спірного майна не здійснює будь яку господарську діяльність, вказане майно цим субєктом господарювання не обслуговується та до цього року де факто ПСП «Господар Плюс» не заявляло про своє право на спірне майно. Заявники дізнались про оспорюване рішення третейського суду навесні 2017 року від голови ФГ «Яружанка» коли отримували плату за оренду майнових паїв (спірного майна).

Представник ПСП «ГосподарПлюс» ОСОБА_3 надіслала на адресу суду заяву про залишення заяви про скасування рішення третейського суду без розгляду, мотивуючи її пропущенням заявниками встановленого законом строку на звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду, а також письмові заперечення на заяву про скасування рішення третейського суду, зміст якої зводиться до то того, що заявники не надали суду доказів належності їм трьом прав на все майно, що було предметом спору в третейському суді, відносно якого прийнято оскаржуване рішення, заявниками не представлено суду доказів того, що їм на даний час належить відповідний майновий пай. Спірне майно перебувало в господарському віданні ПСП «Господар Плюс» с. Яруга, а тому не було розпайоване. Окрім того, заявники були обізнані про порушення свого права ще у 2000 році, а спілка співвласників не уповноважувала заявників діяти в інтересах спілки. Враховуючи викладене просила залишити заяву без розгляду, зважаючи на пропуск заявниками строку та відсутності підстав для його поновлення, копію судового рішення просила надіслати на адресу ПСП «Господар Плюс». В судовому засіданні 25.10.2017 року заперечувала проти вимог заявників з тих же підстав, що наведено у її письмових запереченнях проти заяви, окрім наведеного на запитання суду не змогла зазначити яке майно з переліку, що наведено у рішенні третейського суду, на даний час та на протязі усього строку існування рішення третейського суду використовується ПСП «Господар Плюс», с. Володіївці. Майнові сертифікати ПСП «Господар Плюс» с. Володіївці у співвласників майна колишнього КСП «Придністровя» не скуповувало.

В судове засідання учасник третейського спору ОСОБА_7 не зявився, незважаючи на те, що викликався в судове засідання як за допомогою засобів масової інформації (газета «Вінниччина»), так і за допомогою телефонограми, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 76, 117).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона являється головою ФГ «Яружанка», з 2005 року ФГ «Яружанка» здійснює свою діяльність на території с. Яруга. Ще на початку 2000 х років вона звернулась до спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Придністровя» з метою оренди майна вказаного КСП. Тоді головою спілки співвласників майна був ОСОБА_9, який на даний час помер. Між спілкою в особі ОСОБА_9 та ФГ «Яружанка» було укладено договір оренди майна від 09.02.2006 року, який діє і понині, оскільки щороку пролонгується. Предметом вказаного договору є спірне майно, право власності на яке, в тому числі, було визнано оспорюваним рішенням третейського суду за ПСП «Господар Плюс». Всі комунальні платежі по спірному майну з часу укладення договору оренди платить ФГ «Яружанка», в свідка є всі банківські документи та відповідні договори з постачальними організаціями. Окрім наведеного вона сплачує всі податки за землю до бюджету, на якій розташоване спірне нерухоме майно. Також за адресою розташування спірного майнового комплексу їх обслуговувала санстанція (догляд за тваринною фермою), тощо. Всі ремонтні роботи, асфальтування, добудови, копання водяних свердловин зроблено за кошти ФГ «Яружанка». Орендну плату за оренду спірного майна членам спілки, як власникам майнових паїв, вона платить щороку, в тому числі і заявникам по справі. Спірне майно було передано їй за актом прийому передачі, а тому ФГ «Яружанка» ним понині користується. ПСП «Господар Плюс» ніколи спірне майно для ведення господарської діяльності не використовувало та, оформивши своє право юридично, фактично ним не користувалось.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що вона є головою спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Придністровя» з 14 лютого 2006 року. В 2003 році майно КСП «Придністровя» було розпайоване. З 2006 року майном колишнього КСП «Придністровя» користується ФГ «Яружанка». ФГ «Яружанка» щороку розраховується з власниками майнових паїв за оренду майна, що було предметом третейського спору. Спірним майном користується та користувалось тільки ФГ «Яружанка». Вказане фермерське господарство ремонтує та обслуговує вказане як нерухоме так і рухоме майно. З 2006 року ФГ «Яружанка» оплачує всі податки та збори, оплачує послуги з надання водопостачання, теплопостачання, тощо. Будь яких інших орендарів чи фактичних користувачів майна колишнього КСП «Придністровя» на території с. Яруга немає. На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_7 був головою і ПСП «Господар Плюс» с. Яруга і ПСП «Господар Плюс» с. Володіївці, а ОСОБА_3 була у ньогоголовним бухгалтером в ПСП «Господар Плюс» с. Володіївці.

Вислухавши пояснення представників заявників та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства "Придністровя" затверджено перелік майна пайового фонду, до складу якого ввійшли зокрема, тік, цех мінеральної води, корівник, олійня, пилорама, ЗАВ, вага 30-ти тонна, ГАЗ-53 96-76, Т-176 бульдозер, ЮМЗ, ДОН -1500, обладнання масло цеху, сатуратор, автомат по розливу води (протокол №3 від 24 жовтня 2002 року) (а.с. 21 22, 56 60).

Заявники по справі є власниками майнового паю.

ОСОБА_4 власник майнового паю у розмірі 7569 грн., що складає 0,68% від загального розміру пайового фонду, яким він володіє на підставі сертифікату серії ВІ ХІІ №016954, внесеному в Книгу реєстрації сертифікатів про право власності на майновий пай під №494.

ОСОБА_5 власник майнового паю у розмірі 168 грн., що складає 0,01% від загального розміру пайового фонду, яким вона володіє на підставі сертифікату серії ВІ ХІІ №016962, внесеному в Книгу реєстрації сертифікатів про право власності на майновий пай під №486.

ОСОБА_6 власник майнового паю у розмірі 1566 грн., що складає 0,14% від загального розміру пайового фонду, яким він володіє на підставі сертифікату серії ВІ ХІІ №016964, внесеному в Книгу реєстрації сертифікатів про право власності на майновий пай під №484. (а.с. 12 13).

09 лютого 2006 року співвласники майна реорганізованого КСП «Придністровя» передали в оренду Фермерському господарству «Яружанка» основні засоби, зокрема тік, цех мінеральної води, телятник, олійню, ЗАВ-25, ремонту майстерню, вагу 30-ти тонну, крупорушку, автомашини: САЗ-3507, ГАЗ-53Б 40-68, КАВВ-3270, АЦ-4-253А 62-68, Трактори: Т-150Г, ЮМЗ екскаватор, ЮМЗ, Т-25, Комбайн ДОН-1500 та інші засоби, всього загальною вартістю 398 206 грн. строком на 11 місяців з умовою продовження, якщо жодна із сторін не звернулася з письмовою заявою про припинення Договору (а.с. 26 29).

Як слідує з матеріалів справи, а також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 фермерське господарство «Яружанка» і на сьогодні користується основними засобами колишнього КСП «Придністровя». Останнє уклало відповідні договори на забезпечення приміщень електропостачанням, водокористуванням, тощо (а.с. 143 152).

Вказану обставину також підтверджують і довідки виконкому Ярузької сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області від 10.07.2017 року №686, від 15.09.2017 року № 924 (а.с.72, 120).

Відповідно до умов договору оренди від 09.02.2006 року за користування основними засобами співвласники отримують орендну плату (п. 3.3.1 Договору). За даними відомостей на видачу орендної плати співвласники, в тому числі і заявники, протягом строку користування майном отримують від фермерського господарства «Яружанка» оренду плату пропорційно до частки кожного з них у спільному майні (а.с. 121 136).

Разом з тим, судом встановлено, що 06 листопада 2002 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Господар - Плюс» с. Володіївці в особі ОСОБА_3 (покупець) та Приватне сільськогосподарське підприємство «Господар Плюс» с. Яруга в особі ОСОБА_7 (продавець) уклали договір купівлі - продажу б/н матеріальних цінностей, до яких, ввійшли, зокрема: цех мінеральної води, каптаж, ЗАВ, пилорама, тік, олійня, дитячий садок, комбайн ДОН, обладнання масло цеху, корівник новий, вага 30-ти тонна, сатуратор, автомати по розливу 2 шт, автомат дозіровочний, трактор Т-153 бульдозер, трактор КМЗ-6, ГАЗ -53 96-79 молоковоз.

П. 2.1. вказаного Договору визначено, що вартість вказаного майна за домовленістю між сторонами становить 127927 грн., вказана ціна є остаточною та не підлягає перегляду сторонами під час остаточного розрахунку.

20.11.2002 року між сторонами наведеного вище Договору підписано відповідний додаток до договору купівлі продажу, яким пункт 2.2. Договору викладено в наступній редакції: оплата за придбані обєкти здійснюється покупцем поставленими товарно матеріальними цінностями, зокрема насінням, паливно мастильними матеріалами, мінеральними добривами та послугами (а.с. 15).

23 вересня 2005 року Вінницьким обласним відділенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Асоціація спеціалістів в аграрній сфері "Третейська ініціатива" розглянута справа за позовом ОСОБА_7 до ПСП «Господар-Плюс» с. Володіївці про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання за ОСОБА_7 права власності на майно, за результатами розгляду якої прийнято рішення, яким позов визнано таким, що не підлягає задоволенню, разом з тим визнано право власності за ПСП Господар-Плюс» с.Володіївці на:

-цех мінеральної води, літера «А» площею 648,7 кв.м. з добудовою літера «а», добудовою літера «а1», добудовою літера «а2», прохідною літера «Б» площею14,8 кв.м, розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул.Ленніа,22, вартістю 35155,00 грн.,

-каптаж мінеральної води літера "А" площею 13,6 кв.м, розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул.Гагаріна, 60, вартістю 3400,00 грн.,

-ЗАВ літера "В" площею127 кв.м. з навісом «в» площею 43,9 кв.м. розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул.Леніна,2а вартістю 23552,00 грн.,

-пилорама, літера" Г" площею180,7 кв.м., розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул. Леніна, 2а вартістю 3352 грн.,

-тік літера "Б" площею 1794,4 кв.м. розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул. Леніна,2а вартістю 28150грн.,

-олійня літера "А" з добудовою "А1" загальною площею 198,5 кв.м., розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул. Дністровська,134 вартістю 888 грн.,

-дитячий садочок літера "А" з добудовою "А1", верандою «а», ганком "а1", загальною площею 289,1 кв.м., розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул. Леніна,11 вартістю 7483 грн.,

-комбайн ДОН вартістю 1937 грн.,

-обладнання маслоцеху вартістю 3142 грн.,

-корівник новий літера "А" з добудовою "а", загальною площею 1716,9 кв.м., розташований за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга,вул. Леніна,2 вартістю 13435 грн.,

-вага 30-ти тонна, яка складається з ваги літера "А" площею 22,5 кв.м., навісу літера "а" площею 74,2 кв.м, ганка літера "а1" площею 3,9 кв.м., розташованих за адресою: Могилів-Подільський район с.Яруга, вул.Леніна,2а вартістю 2371 грн.,

-сатуратор вартістю 91 грн.,

-автомат по розливу вартістю 511 грн., автомат по розливу вартістю 65 грн., автомат дозіровочного вартістю 139 грн., трактор Т-156 бульдозер вартістю 2580 грн., трактор ЮМЗ, ГАЗ 53 96-76 вартістю 564 грн., молоковоз вартістю 1112 грн. (посвідчені копії рішення третейського суду знаходяться в матеріалах інвентаризаційних справ № 2 та № 3, на обєкти № 2а, по вул. Леніна в с. Яруга, та обєкти № 2, по вул. Леніна в с. Яруга (а.с. 27 32, 11- 16 інвентаризаційних справ відповідно).

Як слідує зі змісту вказаного рішення спір виник у звязку невиконанням відповідачем усної домовленості нотаріально посвідчити зазначений правочин, а тому вказаний спір переданий на розгляд третейського суду відповідно до третейської угоди, укладеної між ОСОБА_7 та ПСП "Господар-Плюс" с.Володіївці про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання за ОСОБА_7 права власності.

При цьому при розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_7 не є власником ПСП " Господар-Плюс" с.Яруга, підприємство ліквідоване згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 05 травня 2005 року №5/1-05 та виключено з державного реєстру, а вказане майно перебуває на балансі ПСП Господар-Плюс с. Володіївці. Позивач від позову відмовився.

Як вбачається з матеріалів матеріалах інвентаризаційних справ № 2 та № 3, на обєкти № 2а, по вул. Леніна в с. Яруга, та обєкти № 2, по вул. Леніна в с. Яруга, на підставі вказаного рішення третейського суду за ПСП "Господар-Плюс" с. Володіївці зареєстроване право власності на спірне майно в КП «Могилів - Подільське бюро технічної інвентаризації».

Згідно ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» , рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб які не брали участі у справі.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про третейські суди» та ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Відповідно до ст. 8 цього Закону право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Відповідно до ст. 9 Закону , до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Відповідно до положень Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4.04.2001 року за №305/5496, у процесі реорганізації підприємств, у тому числі при вирішенні майнових питань, належні їм активи, відображені у загальному переліку на дату реорганізації, поділяються на такі групи: активи, передбачені для задоволення кредиторської заборгованості реорганізованого підприємства, які передаються підприємству-правонаступнику; активи, які не підлягають паюванню; майно соціальної інфраструктури; активи пайового фонду. Кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу;

об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд;

відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Як встановлено судом в процесі реорганізації КСП «Придністровя» було здійснено розподіл активів на відповідні групи та зокрема виділено майно, яке відноситься до пайового фонду (протокол №3 від 24 жовтня 2002 року ). Як слідує зі змісту цього протоколу, а також розпорядження голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 30.03.2000 року №79 «Про визнання правонаступництва колективних сільськогосподарських підприємств району та скасування державної реєстрації» ПСП «Господар-Плюс» с.Яруга стало підприємством-правонаступником реорганізованого КСП та користувачем майна, яке віднесено до пайового фонду, право розпорядження яким належить зборам співвласників. Надалі вказане підприємство уклало з ПСП «Господар Плюс» с.Володіівці договір купівлі-продажу б/н від 6 листопада 2002 року частини майна, що віднесено до пайового фонду. (а.с. 14 15, 138 139).

Третейський суд, розглядаючи справу за позовом ОСОБА_7 до ПСП "Господар-Плюс" с.Володіївці про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання за ОСОБА_7 права власності, встановивши, що ПСП "Господар-Плюс" с.Яруга ліквідоване, а ОСОБА_7 не є його власником, все ж таки дав правову оцінку договору відчуження майна, який укладений не між учасниками третейського розгляду та який укладений щодо майна, що входить до пайового фонду, визначивши його правову долю. Тобто, третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб (в тому числі і заявників), які не брали участі у справі, а саме співвласників майна, чим безперечно порушив їх майнове право на вказане майно (у відповідній частині для кожного з співвласників).

Аналіз вказаного рішення третейського суду свідчить, що суд фактично не вирішував спір, а, в обхід передбачених законом процедур, задовольнив суб'єктивні інтереси однієї з осіб з порушеннями при цьому прав інших осіб. При цьому так звана «наявність спору» було штучно створена, адже, як вказувалося вище сторонами, в договорі купівлі-продажу є дві юридичні особи, в той же час позивачем по справі є фізична особа, яка була керівником одного із підприємств (ліквідованої сторони договору) та яка не може бути стороною по справі.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом цього рішення предметом третейської угоди була передача на розгляд справи щодо недійсності договору та визнання права власності за ОСОБА_7, що зумовлено ухиленням від нотаріального посвідчення договору. Однак, як свідчить зміст рішення, суд вирішив питання дійсності вказаного договору на підставі ст.47 ЦК УРСР та визнання права власності за ПСП «Господар Плюс» с.Володіївці, хоча така вимога до третейського суду не заявлялася та не була передбачена третейською угодою.

Окремо суд відмічає, що чинні на час укладення договору купівлі-продажу норми законодавства не вимагали обовязкового нотаріального посвідчення договору нерухомого майна, укладеного між юридичними особами та не передбачали умови визнання такої угоди дійсною внаслідок ухилення однієї з осіб від нотаріального посвідчення договору, обовязковість якого не передбачена чинним законодавством.

З метою дослідження зазначеної третейської угоди суд в судовому засіданні 12.09.2017 року зобовязував ПСП «Господар Плюс» в особі ОСОБА_3 надати на розгляд суду вказану третейську угоду, разом з тим, таку вимогу суду не виконано.

Також суд вживав заходів щодо отримання оригіналу третейської справи для дослідження в судовому засіданні, разом з тим, оригінал вказаної третейської справи суду не представлено.

У зв'язку з вищевикладеним суд позбавлений можливості зробити повні висновки із питання, що стосується укладання третейської угоди, що є додатковою підставою для скасування оскаржуваного рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 389-6 ЦПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне скасувати рішення Вінницького обласного відділення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23 вересня 2005 року по справі №8/16.02 за позовом ОСОБА_7 до ПСП "Господар-Плюс" с.Володіївці про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання за ОСОБА_7 права власності в частині визнання дійсним договору та визнання права власності.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника ПСП «Господар-Плюс» ОСОБА_3 про недоведеність порушення прав заявників, адже з наданої сукупності доказів слідує, що останні і на сьогоднішній день володіють майновими паями, зокрема отримують відповідну плату за використання в тому числі і їх майнових паїв ФГ «Яружанка». Ненадання ж відповідних сертифікатів не спростовує саме право на майновий пай, при цьому, що сертифікати зареєстровані у відповідному реєстрі. Крім того, суд звертає увагу, що заявники мають частку в праві власності на майно, а не частку в конкретному майні. Щодо тверджень, що спірне майно було передане ПСП «Господар-Плюс» с.Яруга в господарське розпорядження, а тому не було розпайоване спростовуються відповідним рішенням загальних зборів співвласників майна, про що наведено вище.

Щодо застосування строків, то відповідно до ст.389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом особами, які не брали участь у справі, у разі якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, - протягом трьох місяців з дня коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три місяці та початком перебігу строку є день, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про прийняття рішення третейським судом, а відповідно і про порушення свого права.

Пропуск вказаного строку є підставою залишення заяви без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Для визначення початку вказаного строку має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Заявники, звертаючись до суду, вказують, що про рішення суду вони дізналися лише в травні 2017 року. Однак, при цьому клопочуть про поновлення строку.

Представник ПСП «Господар-Плюс» с.Володіївці, учасник третейського розгляду, стверджує , що заявникам було відомо про рішення третейського суду та просила залишити заяву без розгляду.

Як зазначив Верховний суд України в правовій позиції, висловленій в справі №6-152цс14, за змістом ст. 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх субєктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Як встановлено судом, в провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_11 до Фермерського господарства «Яружанка» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобовязання відповідача звільнити займані приміщення (вказані приміщення передані співвласниками в оренду фермерському господарству «Яружанка»). Позивач по вказаній справі обґрунтовує свої вимоги саме наявністю оскаржуваного рішення третейського суду. При цьому суд звертає увагу, що на сьогоднішній час та протягом тривалого часу майном користується фермерське господарство «Яружанка» та претензій до нього ніхто не предявляв. Спірне майно, яке за результатами третейського розгляду визнано власністю ПСП «Господар-Плюс» с.Володіївці, за договором оренди перебувало та перебуває в користуванні ФГ «Яружанка». Заявники, як і інші співвласники майна отримували відповідну оренду плату, тобто добросовісно користувалися своїми правами власника та отримували вигоду від свого права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявникам не могло бути відомо про наявність рішення третейського суду, яким право власності на це майно визнано за іншою особою, фактично була відсутня обєктивна можливість знати про порушення свого права, адже останні отримували від майна вигоду, а тому суд вважає доведеним ту обставину, що про наявність рішення стало відомо при предявлені претензій до орендаря.

Щодо посилання представника ПСП «Господар Плюс» на звернення ОСОБА_10 в інтересах співвласників, в тому числі і заявників, про визнання недійсним договору купівлі-продажу недійсним, то суд відмічає, що саме лише копія позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу, не свідчить, що заявникам було відомо саме про рішення третейського суду, адже вказане рішення в тексті позовної заяви не фігурує. Не є таким підтвердження і ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 24.10.2008 року у справі №2-а-6127/08 та копії доручень ОСОБА_5 та ОСОБА_12 про доручення ОСОБА_10 представляти їхні інтереси в усіх органах щодо майна, яке перебуває у спільній власності, оскільки вказані документи не вказують на обізнаність заявників ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про наявність рішення третейського суду та можливість знати про нього. Рішення суду по спору між ПСП «Господар-Плюс» с.Володіївці та Ярузькою сільською радою щодо користування земельною ділянкою також не є підтвердженням обізнаності заявників. Останні участі у справі не брали та не були залучені до її розгляду. Тим більше, як встановлено судом, заявники передали вказане майно в користування фермерському господарству та постійно отримували за користування ним відповідну плату.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявники не пропустили строк звернення до суду, а тому заява представника ПСП «Господар-Плюс» с.Володіївці про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Саме на необхідність дотримання принципу «правової визначеності «вказує учасник третейського розгляду ПСП «Господар Плюс» с.Володіївці.

Суд, розглядаючи спір, враховує встановлені обставини справи, зокрема, що оскаржуваним рішенням третейського суду порушено майнове право заявників, без забезпечення їх участі при вирішенні питання про їх право цивільне. Штучно створений спір, розглянутий між особами, які не були сторонами договору купівлі продажу від 06.11.2002 року, вирішення вимоги про визнання права власності за ПСП «Господар-Плюс» с.Володіївці без її фактичного заявлення на розгляд третейського суду, неуправомоченість продавця за договором купівлі продажу від 06.11.2002 року на розпорядження майном пайового фонду, вихід третейського суду за межі третейської угоди та необізнаність заявників про існування такої несприятливої для них юридичної ситуації (рішення третейського суду), свідчить про особливі обставини виключного характеру, що обумовлюють вимушене втручання суду в описані правовідносини зі спливом значного проміжку часу з моменту їх виникнення.

Таке втручання судом у описані правовідносини обумовлено необхідністю, в порядку визначеному ЦПК України, виправлення помилок, допущених при розгляді справи третейським судом. Наявність оскаржуваного рішення третейського суду обумовлює існування принципу правової визначеності в його спотвореному розумінні існування фактичної ситуації беззаконня та безправності для заявників по справі, внаслідок грубого порушення їх майнових прав, що в свою чергу явилось наслідком неналежного судового процесу, що призвів до допущення під час розгляду справи судової помилки, проявом якої є оскаржуване рішення третейського суду від 23.09.2005 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність скасування рішення третейського суду, реалізувавши свої повноваження для виправлення судових помилок та недоліків, що не є порушенням принципу «правової визначеності» з урахуванням практики ЄСПЛ.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Законом України «Про третейський суд», ст.ст.389-4, 389-5 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ПСП Господар Плюс с.Володіїївці про залишення без розгляду заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Скасувати рішення Вінницького обласного відділення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23 вересня 2005 року по справі №8/16.02 за позовом ОСОБА_7 до ПСП "Господар-Плюс" с.Володіївці про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання за ОСОБА_7 права власності в частині визнання дійсним договору купівлі продажу без номеру від 06 листопада 2002 року укладеного у простій письмовій формі та визнання права власності на майно за ПСП «Господар Плюс» с. Володіївці, Чернівецького району Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: