Номер провадження 2/229/1380/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.

У позові вказали, що згідно свідоцтву про право власності на житло від 28.11.2006 року їм і їх синові ОСОБА_4 належить право власності на квартиру АДРЕСА_1. В теперішній час в спірній квартирі зареєстровані їх син ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_3 та її син від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які з липня 2014 року в спірній квартирі не проживають бо виїхали на постійне проживання до Росії. Де вони конкретно мешкають в теперішній час позивачам невідомо, оскільки зв'язку з ними вони не підтримують. Зазначають, що не мають можливості розпорядитися належним їм майном, оскільки в квартирі зареєстровані відповідачка з дитиною. Також вони оплачують усі комунальні послуги по кількості осіб зареєстрованих в квартирі, тобто за відповідачку та її сина, що ставить їх в скрутне матеріальне становище, а отримати субсидію не мають можливості з тих самих обставин. В зв'язку з викладеним, просять усунути перешкоди в користуванні ними їхньою власністю, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_2.

В судове засідання, позивачі не з'явились, проте надали заяви слухати позов за їх відсутності, наполягають на позові, проти заочного рішення не заперечують /а.с. 29,30/.

Орган опіки та піклування Дружківської міської ради не з'явився у судове засідання, надав клопотання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Надав рішення, згідно з яким не заперечували проти зняття з реєстрації малолітнього ОСОБА_5 /а.с.33,34/

Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, не повідомила причини неявки, заперечень проти позову не представила.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаною нормою закону, а не ст. ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідачки приватним.

Суд установив, що позивачі являються власниками по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 42,2 кв. м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 листопада 2006 року, видане виконавчім комітетом Дружківської міської ради Донецької області, згідно з розпорядженням № 525 від 28 листопада 2006 року, номер запису 10356; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.12.2006 року, номер запису 19402 в книзі 68, зареєстровано Комунальним підприємством Дружківське міське бюро технічної інвентаризації; довідкою КП Дружківське міське бюро технічної інвентаризації, від 13.07.2017 №458 /а.с. 11,12,15/.

За адресою спірної квартири зареєстровані відповідачка по справі ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 /а.с. 13,19/

З липня 2014 року відповідачка не проживає в квартирі, не несе витрат на її утримання, не сплачує комунальні платежі, виселилась добровільно, вивезла свої особисті речі, за словами позивачів виїхала з сином до Російської Федерації. Ніхто перешкод відповідачці у користуванні житлом не чинив, не змінював замків на вхідних дверях. Факт непроживання відповідачки та її сина підтверджується актом обстеження квартири від 07.07.2017 року, який склали інженер по ЕЖФ ОСОБА_6, технік ОСОБА_7 за участю сусідів будинку / а. с. 14/.

Що стосується прав малолітнього ОСОБА_5, то орган опіки і піклування Дружківської міської ради, зазначив, що в разі визнання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 його права не будуть порушені, оскільки малолітній має право на користування будинком за адресою: АДРЕСА_5

Згідно ч. 4. ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідачка відсутня в квартирі понад один рік без поважних причин, що порушує права власників житла, які на законних підставах можуть вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, будь-яких інших домовленостей між ними не існує.

Таким чином, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 346, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, своєю власністю, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров