Справа № 473/3652/17
РІШЕННЯ

іменем України

"07" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2017 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 17 по провулку В'ячеслава Чорновола (до перейменування Горького) м. Вознесенська Миколаївської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що позивач є власником зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2009 року.

У вказаному будинку значаться зареєстрованим також відповідач ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком племінниці, але з 16.08.2016 року в цьому будинку з власної ініціативи не проживає, всі свої речі вивіз, а оскільки за комунальні послуги не платить і відмовляється добровільно знятися з реєстрації, а вона позбавлена можливості розпорядитися власним майном, в порядку ст. 405 ЦК України просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся про дату, місце і час слухання справи, через ЗМІ в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України ( а.с.32).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, судом встановлено наступне.

Згідно розпорядження міського голови від 25.11.2015року №136-р «Про перейменування вулиць, провулків на території м. Вознесенська, назви яких містять символіку комуністичного територіального режиму» відбулося перейменування провулку Горького на ОСОБА_6 ( а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 17 по провулку В'ячеслава Чорновола м. Вознесенська Миколаївської області ( а.с.4,5).

Згідно будинкової книги на будинок № 17 по провулку В'ячеслава Чорновола м. Вознесенська Миколаївської області зареєстрованим значаться відповідач ОСОБА_3 (а.с.6-8).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.07.2017року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1було розірвано. ( а.с.9).

Відповідно до акту про проживання складеним Головою вуличного комітету м. Вознесенська від 23.10.2017року в якому підтверджується факт того, що відповідач зареєстрований у вищезазначеному будинку, з 16.08.2016року не проживає, добровільно зібрав речі та виїхав, знятися з реєстрації відмовився ( а.с10).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є сусідкою позивача підтвердила, що відповідач добровільно зібрав речі та виїхав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1,- колишньої дружини відповідача і племінниці позивачки, разом проживають в житловому будинку № 17 по провулку В'ячеслава Чорновола м. Вознесенська і може підтвердити, що відповідач добровільно не мешкає за місцем реєстрації, створив іншу сімю, місце його проживання невідоме.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним їй будинком.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а саме: дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача ОСОБА_3 в будинку № 17 по провулку В'ячеслава Чорновола м. Вознесенська Миколаївської області понад встановлені ст. 405 ЦК України строки.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням положень ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №17 по провулку В'ячеслава Чорновола м. Вознесенська Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.