АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.О., Антоненко Н.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним,

встановила:

В провадженні Апеляційного суду м. Києва перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 17 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна і внесення відповідного запису у Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 зазначає, що станом на сьогодні існує великий ризик того, що ОСОБА_7 - також відчужить спірне нерухоме майно. Зокрема, вже тривалий час і сьогодні на АДРЕСА_1 міститься оголошення про її продаж, що вказує на реальну можливість переходу права власності до наступних осіб, що ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду апеляційної інстанції у цій справі у випадку задоволення апеляційних скарг щодо повернення майна справжнім власникам.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа № 2-503/11
№ апеляційного провадження: 22-ц-796/78/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Куренков Є.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від17 березня 2011 року позов ОСОБА_3 до фон Дейк ІриниІванівни, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 462,00 м2.

Визнано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною ідею 422,20 м2.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1610 грн.

Знято обтяження, зареєстроване реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 26 серпня 2010 року за № 1177343, на підставі постанови 828/9 від 22 лютого 2010 року ВДВС Подільського РУЮ. Об'єкт обтяження: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Знято обтяження, зареєстроване реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора від 24 лютого 2011 року за № 10674202, на підставі постанови про накладення арешту на майно К.С. 57-2429 від 21 лютого 2011 року, Подільське РУ ГУ МВС України в м. Києві, слідчий СВ Подільського РУ У МВС України в м. Києві капітан міліції Калмиков А.В. Об'єкт обтяження: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Знято обтяження, зареєстроване реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора від 24 лютого 2011 року за № 10674273, на підставі постанови про накладення арешту на майно К.С. 57-2429 від 21 лютого 2011 року, Подільське РУ ГУ МВС України в м. Києві, слідчий СВ Подільського РУ У МВС України в м. Києві капітан міліції Калмиков А.В. Об'єкт обтяження: земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер: НОМЕР_1

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі оспорюється право власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку та будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що може бути відчужене до вирішення справи в апеляційній інстанції та може утруднити чи зробить неможливим виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведено обґрунтовані причини з посиланням на докази, які свідчать про можливість переходу права власності до інших осіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна і внесення відповідного запису у Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 462,00 кв.м. та житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: