№ 336/4544/17
провадження № 2/336/2332/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

17 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся 15.08.2017 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він за оголошенням у мережі «Інтернет» в жовтні 2014 р. підшукав для придбання житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул..Заслонова, 12, який оглянув за участю представника агентства нерухомості, за поясненнями котрого власники нетривалий час володіють ним і терміново продають будинок через нестабільну ситуацію в державі та виїзд за кордон.

16.10.2014 р. позивач з відповідачем уклали договір купівлі-продажу будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул..Заслонова, 12, який був посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_3 та зареєстрований за номером 11993.

П.2 договору № 11993 від 16.10.2014 р. визначає, що предмет продажу (будинок) належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 2583, посвідченого 10.08.2014 р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_4

Відповідно до п.3 договору № 11993 від 16.10.2014 р. ціна продажу будинку склала 214 500 грн., які відповідач отримав від позивача на власний поточний рахунок в ПАТ «Енергобанк». В той же день право власності на будинок було зареєстровано за позивачем.

Через два дні після купівлі будинку позивач прибув до нього, але потрапити в приміщення не зміг, оскільки будинок був опечатаний слідчим Шевченківського РВ УМВС України, і, як з»ясувалося згодом, в межах розслідування кримінального провадження за вчинення шахрайства.

В листопаді 2014 р. до Шевченківського районного суду з позовом звернувся ОСОБА_5, який просив визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між відповідачем та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7, та витребувати в ОСОБА_1 спірний будинок.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області та ухвалою ВССУ позов ОСОБА_5 було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р. та витребувано в ОСОБА_1 спірний будинок.

Таким чином, відповідач придбав будинок за недійсним договором і через 2 місяці перепродав його позивачу. Через 2 дні після продажу будинку позивачеві, виникло кримінальне провадження і слідчим було опечатано будинок. Менше ніж через місяць так само раптово з»явився власник будинку і витребував його в судовому порядку у позивача.

В силу ч.3 ст..61 ЦПК України, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц було встановлено ряд преюдиційних фактів: договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (в особі представника ОСОБА_7Г.) є недійсним; ОСОБА_7, діючи від імені померлого власника на підставі підробленої довіреності, продав ОСОБА_2 спірний будинок; на момент укладення договору № 2583 від 10.08.2014 р. та наступного договору № 11993 від 16.10.2014 р. право власності на спірний будинок належало ОСОБА_5 в порядку спадкування.

За позовом позивач, посилаючись на ст..ст.12, 16, 216, 288, 330, 388, 661 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 214 500 грн. та судові витрати.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд дійшов висновку про законність позовних вимог і обґрунтування їх доказами, в звязку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2014 р. між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 12 по вул..Заслонова в м.Запоріжжя, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований за номером 11993 (а.с.25-26).

В п.2 договору № 11993 від 16.10.2014 р. зазначено, що предмет продажу (будинок) належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 2583, посвідченого 10.08.2014 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до п.3 договору № 11993 від 16.10.2014 р. ціна продажу будинку склала 214 500 грн., які відповідач отримав від позивача на власний поточний рахунок в ПАТ «Енергобанк». В той же день право власності на будинок було зареєстровано за позивачем.

В листопаді 2014 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом звернувся ОСОБА_5, який просив визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2583 від 10.08.2014 р., укладений між відповідачем та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7, та витребувати в ОСОБА_9 спірний будинок (а.с.4).

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 р. в цивільній справі № 336/8848/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області та ухвалою ВССУ позов ОСОБА_5 було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 2583 від 10.08.2014 р. та витребувано в ОСОБА_1 спірний будинок (а.с.4-12, 13-16, 17-19).

Відповідно до ч. 1 ст.661 ЦК україни у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих обставин.

В п.31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав " було надано роз'яснення судам в частині того, що у разі якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до ст..661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до його продажу.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 214500 грн., які він отримав під час продажу будинку № 12 по вул..Заслонова в м.Запоріжжя.

Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2145 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 214 500 (двісті чотирнадцять тисяч п»ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2145 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк