АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 662/1507/16-ц Головуючий в І інстанції: Тимченко О.В.
Провадження №22-ц/791/1114/2017 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Радченко С.В.

судді: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Пісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом обґрунтовуючи його тим, що 20.07.2016 року в с.Маячка Новотроїцького району Херсонської області ОСОБА_3, з яким він перебував у неприязних відносинах, образив його нецензурною лайкою, потім достав монтировку і тричі наніс удари по голові, інші відповідачі підбігли з сапкою та монтировкою, діючи із спільним умислом завдали багато чисельні удари в різні частини тіла, внаслідок чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, множинні забої голови,перелом четвертого ребра. Після сварки він до поліції за даним фактом не звертався та цього ж дня поїхав у інше село до своєї дружини. Наступного дня звернувся в лікарню та знаходився на лікуванні з 21 по 30 липня 2016 року. За даним фактом відкрито кримінальне провадження, проводиться досудове розслідування. Посилаючись на наведене, просив стягнути на його користь витрати на лікування у розмірі 1794 грн. та 50000 грн. моральної шкоди.

У листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою зазначаючи, що 20.07.2016 року приблизно о 20.30 год він, тримаючи велосипед, йшов до своєї доньки ОСОБА_6 в особистих справах. Проходячи повз ОСОБА_2, що проживає поруч з будинком доньки, він вигукнув якісь слова, гучно, в агресивному тоні, тоді він звернувся до нього : «Що ти хочеш?» ОСОБА_2 на це вибіг з свого двору, схопив за обидва плеча, та наносячи удари, намагався затягти в свій двір. Від завданих ударів він став втрачати свідомість і доньки, що були біля свого двору, підбігли, почали його обороняти, відтягуючи від ОСОБА_2 Внаслідок побиття отримав крововиливи на передній поверхні середньої третини лівого стегна, крововиливи в мякі тканини лівого стегна і лівої ключиці, які відповідно до висновку експерта №245Н від 31.08.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. За даним фактом 22.07.2016 року було відкрито кримінальне провадження. Посилаючись на наведене, просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 50000 грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1600 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та в частині розподілу судових витрат, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2016 року між сторонами виник конфлікт. Кожна зі сторін повідомила суду взаємовиключні пояснення, з питання, хто був ініціатором конфлікту.

За даним фактом були відкриті кримінальні провадження (а.с.24,60).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 21.01.2016 року о 17.30 год звернувся за медичною допомогою до Новотроїцької ЦРЛ та з 21.07.2016 року по 30.07.2016 року перебував на лікуванні в хірургічному відділені (а.с.4, 101).

Згідно відповіді Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області №102/38/2-2017 від 06.01.2017 року, 20.07.2016 року до с.Маячка Новотроїцького району було 3 виклики поліції за участю ОСОБА_2: о 19.12 год гр. ОСОБА_6 в телефонному режимі повідомила про те, що ОСОБА_2 висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою; о 21.00 год гр.ОСОБА_4 телефоном повідомила про те, що гр.ОСОБА_2 вдарив її батька ОСОБА_3; об 23.11 год. Гр.ОСОБА_7 повідомила про те, що її чоловік гр.ОСОБА_2 в с.Калинівка Новотроїцького району вчинив сварку та кидається битися, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.62, 115-116).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та частково задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, стягуючи на його користь моральну шкоду, суд першої інстанції, з посиланнями на положення статей 23, 1166, 1167 ЦК України, виходив із того, що в процесі конфлікту, який виник між сторонами, ОСОБА_3 та його доньки були в стані самозахисту, тоді як ОСОБА_2, внаслідок нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, повинен відшкодувати потерпілому моральну шкоду у визначеному судом розмірі 400 грн.

Проте, на думку колегії суддів, висновки суду є передчасними та постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до пп.2, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Як розяснено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» - відповідно до загальних підстав Цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинного звязку з протиправними діями заподіювача і вини останнього.

Аналізуючи наведені вище норми права, колегія суду приходить до висновку, що обовязковою умовою для настання цивільної відповідальності за завдану особі ушкодженням здоровя внаслідок спричинення тілесних ушкоджень шкоди є наявність причинного звязку між виявленою шкодою та винними діями її заподіювача.

Встановивши, що ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, суд першої інстанції зробив висновок про те, що шкоду спричинено винними діями ОСОБА_2, а саме внаслідок спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 В основу свого висновку суд поклав показання свідків та сторін у справі, висновки судово-медичних експертиз, які проведенні в рамках розслідування кримінальних проваджень. Проте, суд не врахував, що відповідно до вимог статей 58, 59 ЦПК України, докази, надані сторонами в справі, повинні бути належними та допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до змісту довідки слідчого Новотроїцького відділення поліції Генічеського ВПГУНП в Херсонській області вбачається, що в провадженні зазначеного слідчого відділення знаходиться кримінальне провадження від 22.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_2 про спричинення йому тілесних ушкоджень, що мали місце 20.07.2016 року (а.с.60).

В цьому ж слідчому відділенні перебуває кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 про отримання останнім тілесних ушкоджень 20.07.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції було встановлено, що розслідування по зазначеним кримінальним провадженням тривають.

Аналізуючи зміст статей 57, 58 та частини четвертої статті 61 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що одним з належних та допустимих доказів в справах про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої триває розслідування в кримінальному провадженні (в яких обовязковою ознакою є встановлення винності особи) має бути рішення органу, в провадженні якого перебуває справа, або суду за результатами якого подальший рух справи унеможливлюється (вирок суду, постанова суду або слідчого про закриття провадження з будь-яких підстав тощо). До прийняття такого рішення в кримінальному провадженні, висновки суду в цивільних правовідносинах про встановлення винності особи будуть передчасними та такими, що обґрунтовуються неналежними доказами.

Судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність рішень за результатами кримінальних проваджень, порушених за заявами сторін відносно виниклих між ними деліктних правовідносин, а тому висновки суду першої інстанції про встановлення винності ОСОБА_2 в події, що сталася, та наявності в діях ОСОБА_3 стану самозахисту слід визнати передчасними.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки належних та допустимих доказів у підтвердження факту спричинення їм майнової та моральної шкоди з вини один одного сторони суду не надали, колегія суддів вважає, що їх позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року скасувати та хвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1