Справа № 314/2603/17 Провадження № 2/314/1142/2017
13.10.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, застосування індексів інфляції та 3% річних
20.06.2007 відділом ДВС Вільнянського РУЮ відкрито виконавче провадження.
Відповідач неналежно виконує свої зобов»язання за договором позики. У зв»язку з чим позивач неодноразово зверталася до суду з позовними заявами до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
25.12.2013 року згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто три відсотки річних у розмірі 6957,14 грн. Виконання зобов»язань з боку ОСОБА_2 за договором позики на користь ОСОБА_3 не відбулося.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити його в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені.
Відповідач в судове засідання не з'явився, поважність неявки в судове засідання не підтвердив.
Зважаючи на те, що суд не має відомостей про причини неявки відповідача суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили. Ці обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист порушених майнових прав.
20.06.2007 відділом ДВС Вільнянського РУЮ відкрито виконавче провадження. У звязку з втратою оригіналу виконавчого листа, на підставі ухвали суду від 04.12.2013 був виданий дублікат виконавчого листа.
Відповідач неналежно виконує свої зобов»язання за договором позики. У зв»язку з чим позивач неодноразово зверталася до суду з позовними заявами до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
25.12.2013 року згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто три відсотки річних у розмірі 6957,14 грн. Виконання зобов»язань з боку ОСОБА_2 за договором позики на користь ОСОБА_3 не відбулося.
Частиною 2 ст. 625 ЦК передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК).
Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601,604 609 ЦК, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.
За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).
Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.
Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК.
Виходячи з аналізу норм статей 11, 12, 15, 16 ЦК, ст. 3 ЦПК слід зробити висновок, що право, яке захищає суд, має існувати на день прийняття судового рішення.
Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобовязання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.
Таким чином, оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що на момент ухвалення судом рішення борг позивачці не було повернено, то суд має підстави для захисту її права на отримання сум відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК як окремої форми цивільно-правової відповідальності у вигляді плати за користування грошовими коштами.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10 ,60, 61, 212-215,224 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько