Справа № 214/5505/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

25 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення орендної плати, штрафних санкцій, оплати боргів з комунальних послуг, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позов, який згодом було уточнено, згідно уточненого позову просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість: по п. 3.1 заборгованість 100 грн.; заборгованість п.3.2 ( орендна плата з 04.2016 року по 12.2016 року)9*1600= 16000 грн.; заборгованість по п.4.3 ( штрафні санкції з 25.03.2016 року по 31.01.2017 року) 314 днів *48(3%)=15072 грн.; заборгованість п. 3.4 ( комунальні послуги з 05.03.2016 по 31.01.2017 року) 7083 грн., оплату судового збору 551,20 грн. та витрати на складання позовної заяви 5000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 05 березня 2016 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір оренди належної йому квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Зінчевського, 42/3. Проте відповідачі належним чином умови договору не виконали, в звязку з чим в останніх перед ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 47149,20 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивач до зали судового засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2І . та ОСОБА_3, кожен окремо, будучи належним чином повідомлені, до зали судового засідання не звились, причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача за відсутності відповідача, постановити заочне рішення по справі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, у судовому засіданні, дослідивши обставини справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами договору оренди квартири від 05.03.2016 року, укладеного сторонами та відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з договору оренди квартири від 05.03.2016 року та матеріалів справи, відповідачі в період 05.03.2016 року по 05.03.2017 року проживали у приміщенні квартири, що належить позивачу на праві власності за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 20-го Партзїзду, 3/42.

Згідно п.3.1 даного договору, перший платіж по даному договору складає 3200 грн. ( за перший та останній місяць оренди) Оплата за останній місяць проживання буде являтись одним із засобів відшкодування шкоди, виключаючи природній знос квартири, який може понести орендодавець по вині орендатора.

Відповідно до п. 3.2 даного договору всі наступні суми орендної плати за користування наданого майна, нараховуються з другого місяця оренди, орендатор зобовязаний за 10-5 днів до початку звітного місяця перераховувати на рахунок орендодавця чи сплачувати йому готівковими плату за оренду в розмірі 1600 грн. за місяць. (а.с. 7)

Як вбачається з копії розписки від 11.05.2016 року, відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути заборгованість за оренду квартири в сумі 1700 грн., квартплату за комунальні послуги в розмірі 600 грн. та перерахунок за комунальні послуги по лічильникам (а.с. 17)

Відповідно до п. 4.3 договору оренди від 05.03.2016 року у разі прострочення платежів, передбачених в п. 3.1, п. 3.2 договору орендар зобовязаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі 3% від суми прострочення платежу (1600 грн.) за кожен день прострочення. Сплата санкцій, встановлених цим договором, не звільняє винну сторону від виконання зобовязань за договором або усунення допущених порушень, згідно п.4.4 договору оренди.

Крім, того п.3.6 договору оренди квартири передбачено, що при порушенні термінів і порядку повернення орендованих приміщень орендодавцю, встановлених цим договором, орендар зобовязаний перерахувати орендну плату в повному обсязі по день фактичного повернення приміщення оформленого «ОСОБА_4 прийому-передачі» з оренди.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав.

За правилами ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до розяснень, викладених у п.5.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобовязань з повернення обєкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення,

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобовязання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним.

Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки повязані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами було укладено договір оренди кварти, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 20го Партзїзду, 3/42. Проте орендар належним чином не виконав своїх зобовязань передбачених договором оренди квартири від 05.03.2016 року в звязку з чим у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 утворилась заборгованість в розмірі 43806,20 грн. згідно розрахунку заборгованості.

На підтвердження наявності у відповідачів заборгованості за договором оренди, позивач надав до суду розписку від ОСОБА_2 від 11.05.2016 року згідно якої, останній зобов'язався повернути заборгованість за оренду квартири в сумі 1700 грн., квартплату за комунальні послуги в розмірі 600 грн. та перерахунок за комунальні послуги по лічильникам. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на день винесення рішення відповідачами не підписаний акт прийому передачі квартири, однак згідно приписів п.3.6 договору оренди квартири при порушенні термінів і порядку повернення орендованих приміщень орендодавцю, встановлених цим договором, орендар зобовязаний перерахувати орендну плату в повному обсязі по день фактичного повернення приміщення оформленого «ОСОБА_4 прийому-передачі» з оренди.

Згідно з розрахунків наданих позивачем, останній просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по п. 3.1 заборгованість 100 грн. , заборгованість п.3.2 ( орендна плата з 04.2016 року по 12.2016 року)9*1600= 14400 грн., заборгованість по п.4.3 ( штрафні санкції з 25.03.2016 року по 21.12.2016 року) 314 днів *48(3%)= 15072 грн.

Однак, суд не погоджується з зазначеним розрахунком, оскільки позивачем було допущено арифметичні помилки, а саме: заборгованість по орендній платі, згідно п.3.2 договору оренди з 04.2016 року по 12.2016 року становить 14400,00 грн., з розрахунку 9 місяців простроченого платежу * 1600,00 грн. орендна плата за місяць; штрафні санкції, згідно п.4.3 договору оренди з 25.03.2016 року по 21.12.2016 року становить 15072, 00 грн., з розрахунку 314 днів простроченого платежу * 3% від 1600,00 грн. орендна плата за місяць та заборгованість по п.3.1. 100 грн.

Крім того, як вбачається з копії розписки від 11.05.2017 року написаної ОСОБА_2, останній не заперечує наявність заборгованість за комунальні послуги в розмірі 600 грн. та нараховану заборгованість на підставі лічильників.

12.05. 2016 року позивачем за участю свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, було складено акт огляду приміщення, з якого вбачається,що під час огляду були зняті наступні покази лічильників: лічильник холодної води 54 м3, лічильник гарячої води 5 м3, лічильник електроенергії 6613 квт/год.(а.с.21). На підставі вищезазначеного акту позивачем здійсненого розрахунок заборгованість за комунальних послуг з 05.03.2016 року по 31.01.2017 року, згідно якого, заборгованість за електроенергію 778,12 грн., заборгованість за споживання холодної води 352, 80 грн., за споживання природного газу 588, 00 грн., вивіз сміття 98, 00 грн., послуги ЖЕКу 1464, 00 грн., заборгованість за опалення 5561, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, кім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінюючи всі докази, досліджені в судовому засіданні у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем доведено, а відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, судом встановлено що відповідачі оплату за договором оренди квартири не здійснювали, допустили порушення норм договору та строки сплати грошового зобов'язання, про що свідчить їх заборгованість по орендній платі та комунальним платежам, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача належить стягнути 38 414, 00 грн. боргу з орендної плати та комунальних платежів згідно договору оренди квартир від 05.03.2015 року.

Щодо стягнення витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 5000, 00 грн, суд зазначає наступне.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України. За приписами ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Крім того, ч.2. ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу становить: 1240, 00 грн. - попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин ( 2 години); 1860, 00 грн. вивчення та правовий аналіз матеріалів справи ( 3 години); 1860, 00 грн. підготовка процесуальних документів (3 години) та 620 грн. - представництво прав в замовника в суді (1 годин) (а.с.31)

Таким чином, відповідно до ч.1 ст. 88 та ст. 84 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідачів належить стягнути солідарно судові витрати по справі в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) та витрати повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 5000, 00 грн. (а.с.31).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 611, 629, 810, 815, 820 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення орендної плати, штрафних санкцій, оплати боргів з комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : заборгованість по п. 3.1. 100, 00 грн.; заборгованість по п.3.2. ( орендна плата з 04.2016 року по 12.2016 року) 14400,00 грн.; заборгованість по п.4.3. ( штрафні санкції з 25.03.2016 року по 31.01. 2017 року) - 15072, 00 грн., - заборгованість по п.3.4. ( комунальні послуги з 05.03.2016 року по 01.03.2017 року) 8 842, 00 грн., - судовий збір 551, 20 грн., - витрати за складання позовної заяви та послуги адвоката 5000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів позивачем з моменту винесення, відповідачем після розгляду заяви про перегляд заочного рішення

Суддя І.Б. Щеняєва