Справа № 495/9942/16-ц
№ провадження 2/495/886/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП, та уточнивши 25.07.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобілю внаслідок ДТП у розмірі 8138,29 грн. (вартість заподіяного матеріального збитку); моральну шкоду у розмірі 2000 грн.; судові витрати, а саме: 551,20 грн. та 380 грн. (всього 931,20 грн. сплати судового збору); вартість оплати послуг судового експерта 1300 грн., та 2000 грн. (всього 3300 вартість оплат послуг судового експерта), вказуючи, що 12.11.2016 року о 13-35 год. в м. Білгород-Дністровський по пров. Московський, 14 ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не обравши безпечний інтервал руху, заднім ходом скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, який їй належить на праві приватної власності.

Внаслідок зіткнення її автомобіль отримав значні пошкодження, а вона сама зазнала душевних і моральних страждань.

Вина відповідача підтверджується постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року по справі № 495/9063/16-п.

З метою обєктивного визначення матеріального збитку, вона звернулась до судового експерта ОСОБА_3, відповідно який склав експертний висновок № 60/16-Є від 03.12.2016 та оцінив вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ автомобілю НОМЕР_2.

Станом на сьогоднішній день відповідачем сума заподіяної шкоди не відшкодована, від зустрічей він ухиляється, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що ніякої заподіяної шкоди відшкодовувати не буде.

Вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди за понесені страждання внаслідок ДТП, що призвело до порушення укладу її життя, а також до страху керувати автомобілем, та постійного хвилювання та переживання за свій новий автомобіль, в звязку з чим і вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач та її представник в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Представник відповідача з позовними вимогами погодився частково, не згодний з сумою шкоди, визначеною висновком експерта від 26 травня 2017 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку встановлена у розмірі 8138 грн. 29 коп, з визначенням матеріального збитку зазначеному у експертному дослідженні від 03 грудня 2016 року у розмірі 7424 грн. 48 коп. згодний у повному обсязі, не згодний також сплачувати витрати, за призначення судом вказаної експертизи, зазначаючи при цьому, що достатньо було для визначення матеріального збитку і експертного дослідження та необхідності у призначенні судової експертизи не було, тому згодний сплатити витрати, за проведення експертного дослідження у розмірі 1300 грн., за проведення експертизи, призначеної судом у розмірі 2000 грн. сплачувати не згодний; не згодний з спричиненням позивачці моральної шкоди, оскільки вона нею не була доведена в судовому засіданні та погодився з вимогами про сплату витрат по оплаті позивачкою судового збору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, ретельно дослідивши всі надані докази, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2016 року о 13-35 год. в м. Білгород-Дністровський по пров. Московський № 14, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не обравши безпечний інтервал руху, заднім ходом скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. /л.с.25/.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року по справі № 495/9063/16-п, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн на користь держави /л.с.24/.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до висновку судового експерта № 60/16-Є автотоварознавчого дослідження від 03.12.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ автомобіля НОМЕР_4,в результаті пошкодження при ДТП визначена у розмірі 7424 грн. 48 коп. (л.с.19-32).

За проведене дослідження позивачка сплатила 1300 грн., що підтверджується квитанціями № 0.0.657916764.1 від 24.11.2016 року та № пн4096 від 29.11.2016 року. (л.с.39-40).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про проведення огляду автомобіля НОМЕР_4 25.11.2016 року о 10-00 год. за допомогою телеграфу, проте не був присутнім під час проведення дослідження /л.с.16/.

Задля повного і обєктивного розгляду справи, на підставі належних та допустимих доказів, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі заяви позивачки, 07.03.2017 року була винесена ухвала про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. /л.с.74-75/

Згідно висновку судового експерта № 8/17-Є автотоварознавчої експертизи від 26.05.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ автомобіля НОМЕР_4, в результаті пошкодження при ДТП, що мала місце по пров. Московський, 14 в м. Білгород-Дністровський Одеської області визначена у розмірі 8138 грн. 29 коп. (л.с.97-119).

За проведення вказаної експертизи за ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2017 року, позивач сплатив 2000 грн. згідно квитанції № 0.0.754923491.1. /л.с.130/.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов'язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Враховуючи вимоги чинного законодавства наведені вище, а саме те, що позивачем надані суду докази, що підтверджують наявність вини відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мала місце по пров. Московський, 14 в м. Білгород - Дністровський Одеської області 12.11.2016 року, та судовим експертом визначений розмір шкоди, понесений у звязку із пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості заподіяного матеріального збитку у розмірі 8138,29 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зі змінами та доповненнями, розяснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стаття 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Отже, враховуючи те, що позивачкою не надано суду жодного належного доказу порушення укладу її життя, а також того, що вона не має можливості виїхати на новорічні свята до іншого населеного пункту, як зазначає у своєму позові, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог у цій частині, а тому вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити.

Що стосується стягнення судових витрат по справі на користь позивача суд виходить з положень ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно п.4 ч.1 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати, повязані із проведенням судових експертиз.

Отже, враховуючи те, що за проведення автотоварознавчої експертизи позивачем було сплачено загальну суму у розмірі 3300 грн згідно квитанцій, то вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_6 матеріальну шкоду у розмірі 8138 грн 29 коп.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 931,20 грн., вартість оплати послуг судового експерта у розмірі 3300 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.23,1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст.10,11,60,213,214,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_6 матеріальну шкоду у розмірі 8138 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_6 витрати по сплаті судового збору у розмірі 931,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_6, вартість оплати послуг судового експерта у розмірі 3300 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: