Справа № 473/1853/17
У х в а л а

"20" червня 2017 р. Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Старжинська О.Є.,

вивчивши матеріали цивільної спарви за позовною заявою ОСОБА_1 до Трикратівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

12.06.2017 року представник позивача ОСОБА_1, який є спадкоємцем за заповітом після смерті 02.07.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Трикратівської сільської ради Вознесенського району (далі відповідач)про визнання права власності на нерухоме майно: житловий будинок №32, що розташований по вулиці Садовій в с.Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, земельну ділянку площею 0,1097 га, яка призначена для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських будівель, земельну ділянку площео 5,63 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що позивач прийняв спадщину подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримавши 26.02.2016 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0521га, кадастровий номер :06:012:0012, що розташована за адресою: м. Вознесенськ, пров. Олександровський, 5 і передана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Спадкодавець є власником вказаної частки житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 04.03.2004 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори.

Посилаючись на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок (свідоцтво про право власності, видане органом місцевого самоврядування), на земельні ділянки (Державні акти на право приватної власності на землю), є лише копії Державних актів на право приватної власності на землю, а отримати дублікати вказаних правовстановлюючих документів немає можливості, представник позивача просив позов задовольнити.

Ця позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в судовому порядку є неповними, за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно позивачу необхідно на підтвердження їх наявності надати суду копії рішень органів, які слугували підставою для їх видачі.

-зазначені позивачем обставини неможливості в нотаріальному порядку одержати свідоцтв про право на спадщину за заповітом не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного Земельного кадастру, в тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

За відсутності оригіналів документів, які відповідно до законодавства залишаються в справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства (п.9 Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1125).

Долучена до позову відмова виконавчого комітету Трикратівської сільської ради Вознесенського району видати дублікат свідоцтва про право власності б/н від 14.02.1992 року виданого виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району є необґрунтована через не зазначення мотивів відмови.

У відповідності зі ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Трикратівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітомзалишити без руху, надавши пятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали суду.

Розяснити представнику заявника, що у випадку невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Старжинська