Справа №463/1034/17
Провадження №2/463/1046/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення з останнього на користь кожного з позивачів по 10 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 500 грн., яка також завдана внаслідок вчинення злочину.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.09.2016р. близько 02.25 год. невідома особа за попередньою змовою з відповідачем, який перебував в стані алкогольного спяніння, знаходячись на парковці ресторану-пивоварні «Старгород» за адресою м. Львів, вул. Римлянина, 1 умисно нанесли позивачу ОСОБА_1 декілька ударів кулаками в область голови та обличчя, а також ОСОБА_2 удар рукою по правій руці. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, крайових переломів коронкових частин 2-го верхнього лівого та 4-го нижнього правого зубів, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя, а ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на першому пальці правої стопи, перелому проксимального відділу основної фаланги 5-го пальця правої кисті, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Протиправність дій відповідача встановлена вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10.01.2017р., яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_1, втратив працездатність, у звязку з чим йому заподіяно майнову шкоду в розмірі 500 грн., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача обом позивачам спричинена моральна шкода, яка проявилась в тому, що було порушено звичний ритм життя. Внаслідок перебування на лікарняному позивачі не мали змоги працювати, протягом двох місяців після побиття ОСОБА_1 відчував болі у щелепі та дискомфорт під час прийняття їжі та спілкуванні, а ОСОБА_2 протягом трьох місяців після побиття відчувала сильні болі 5-го пальця правої кисті, що також завдавало дискомфорту під час виконання будь-яких фізичних дій. Власний час та кошти вимушені були витрачати на лікування. Під час бійки ОСОБА_1 загубив срібний ланцюжок та срібний хрестик, який мав для нього особливу цінність оскільки був подарований йому на свято «першого Причастя», і внаслідок минулих подій на даний час вони не відвідують громадські заклади, де є велике скупчення людей, оскільки побоюються повторення аналогічного конфлікту. Обсяг моральних страждань оцінюють в розмірі по 10 000 грн. для кожного, які також просять стягнути з відповідача в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів, на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 1-кп/463/162/17, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10.01.2017р. (а.с.78-79 кримінального провадження № 1-кп/463/162/17) встановлено, що 11 вересня 2016 року близько 22 год. 16 хв. у невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка знаходилася поблизу входу на територію ресторану-пивоварні «Старгород» (ТзОВ «ЛЬВІВПАБ»), за адресою: м. Львів, вул. Римлянина,1, виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2, під час якого, невстановлена досудовим розслідуванням особа на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, знаючи про те, що здоров'я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоровю ОСОБА_1М, та ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно нанесла ОСОБА_1 декілька ударів кулаками рук в область обличчя та голови, а ОСОБА_2 - удар ногою в область ступні правої ноги.

В подальшому, 12 вересня 2016 року близько 02 год. 25 хв. невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою з ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного спяніння, знаходячись на парковці ресторану-пивоварні «Старгород», за адресою: м.Львів, вул.Римлянина,1, продовжуючи свій спільний злочинний умисел, умисно нанесли ОСОБА_1 декілька ударів кулаками рук в область голови та обличчя, а також невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла ОСОБА_2 удар рукою по правій руці. В результаті нанесених ударів ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, крайових переломів коронкових частин 2-го верхнього лівого та 4-го нижнього правого зубів, які утворилися від дії тупих предметів та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя, а ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на першому пальці правої стопи, перелому проксимального відділу основної фаланги 5-го пальця правої кисті, які утворилися від дії тупих предметів та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Вказаним вироком, який набрав законної сили відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів громадян.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди врегульовано положеннями Глави 82 Розділу ІІІ Книги Пятої ЦК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що внаслідок злочинних дій відповідача позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії листків непрацездатності (а.с.3), суд вважає доведеним, що останній поніс матеріальних затрат на зазначену в виписці з амбулаторної картки суму 500 грн. (а.с.4). За відсутності зі сторони відповідача доказів про протилежне, вимогу про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 500 грн. слід визнати обґрунтованою та задовольнити.

В силу вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя регламентовано ч. 1 ст. 1168 ЦК України, де зокрема визначено, що така шкода може бути відшкодовано одноразово.

Суд вважає, що протиправні дії відповідача безперечно спричинили позивачам крім фізичного болю та страждань, ще й душевні переживання, які проявились у вимушеній зміні нормального життєвого ритму. Так, після отриманих травм кожному з позивачів завдано легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Позивач ОСОБА_1 у звязку з цим з до 14.09.2016р. перебував на стаціонарному лікуванні, а до 21.09.2016р. на амбулаторному лікуванні. Дана подія в кінцевому мала негативний вплив на позивачів, оскільки останні тривалий час вимушені були терпіти біль, втратили спокій та будучи потерпілими від злочинних дій перебували в пригніченому стані, що не могло не відбитись на їх емоційному та психічному стані і тому, є всі підстави для стягнення суми моральної шкоди.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить з п.п. 3, 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Однак суд не може погодитись із визначеною позивачем ОСОБА_2 сумою моральної шкоди. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду доказів, які б підтверджували, що ступінь перенесених нею моральних страждань, може бути оцінено до розміру в 10 000 грн. Доказів, що остання перебувала на лікуванні матеріали справи не містять, та у звязку з цим відсутні підстави для висновку, що розмір моральних страждань становить 10 000 грн.

Таким чином, аналізуючи докази в справі, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення суми завданої моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, і з відповідача на користь цього позивача слід стягнути 5 000 грн. завданої моральної шкоди.

В частині стягнення моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1, з наведених вище підстав, суд погоджується з розміром, який визначено останнім, і тому на користь цього позивача слід стягнути 10 000 грн. маральної шкоди.

На переконання суду, вказані суми як відносно кожного з позивачів обєктивно відповідають характеру та обсягу страждань кожного з них і є розумними та справедливими по відношенню до них.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в загальному розмірі 640 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 57-61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Кавалерідзе, 9/34) на користь ОСОБА_1 (м. Львів, вул. Полуботка, 19/32, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) матеріальну шкоду в розмірі 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., завдану внаслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Кавалерідзе, 9/34) на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Драгана, 34/25, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., завдану внаслідок вчинення злочину.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Личаківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Леньо С. І.