Справа № 453/1110/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/783/3712/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами у порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку позначеного в плані технічного паспорта під літ. «А-1», загальною площею 73,3 м.кв., житловою площею 36,9 м.кв., з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою АДРЕСА_2 як на спадкове майно за посвідченим 23.10.1997 року головним лікарем Трускавецької міської лікарні, заповітом ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Дане рішення оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що даний заповіт є сфальсифікованим, оскільки дата його укладення 23.10.1997 року, згідно печатки нотаріуса, а зареєстрованим він був 06.11.1998 року, тобто більше року він не реєструвався. Також, зазначає, що не зрозуміло яким чином встановлювалась дієздатність особи заповідача - хворої людини, якому на той час було 87 років. Крім того судом не було витребувано амбулаторну карту померлого, який знаходився в лікарні. Із врахуванням наведеного просить суд скасувати рішення суду першої інтонації та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник відповідача - Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їм поштового відправлення, не прибули. Від представника Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області - Сухроменди Т.П. та представника ОСОБА_4 поступили клопотання про розгляд справи без їх участі. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, який заперечив щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що дане рішення суду відповідає вказаним вимогам зважаючи на наступне.

Як вбачається із копії рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1989 року №283 «Про оформлення права власності на будинок» вбачається, що ОСОБА_5 надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок та на реєстрацію цього будинку у Стрийському МБТІ.(а.с.7)

Із копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.10.1989 року, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів, вбачається, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_5.(а.с.8)

Судом встановлено, що 23 жовтня 1997 року ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті заповів ОСОБА_2. Даний заповіт 23.10.1997 року посвідчений головним лікарем Трускавецької міської лікарні Свіжинським Й.М. та зареєстрований у книзі за №14.(а.с.11)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 29 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Трускавецького міськвиконкому Львівської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.(а.с.10)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 06 жовтня 1997 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області, дружина спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.(а.с.9)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно спадкодавця: житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2

Оскільки позивач, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами у порядку спадкування за заповітом складеного 28.12.1997р., відтак, до даних правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР в ред. 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно із ст. 541 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963р. після смерті в 1997 р. ОСОБА_5 відкрилася спадщина і спадкоємство відбулося по заповіту, який був посвідчений головним лікарем Трускавецької міської лікарні та підписаний ОСОБА_9 у зв'язку із неписьменністю ОСОБА_5.

Згідно довідки виданої Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області №668 від 10.08.2016 року житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 рахується за померлим ОСОБА_5.(а.с.14)

Згідно з положеннями ст. 547 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В період чинності ЦК УРСР його нормами, а саме, ст. 549 ЦК УРСР,було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини. За положеннями згаданої норми визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно копії акту №210, складеного комісією, затвердженого в.о. директора ТОВ «ТКО «Комфорт -Сервіс», ОСОБА_5 проживав без реєстрації разом з сином ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.12)

Перевіривши матеріали справи, докази, надані сторонами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_2, оскільки останній фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5, так як постійно проживав із спадкодавцем, а заповіт не визнано недійсним.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, зокрема цивільного законодавства в ред. 1963р. щодо спадкування по заповіту, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета