Провадження № 2/127/4865/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 65 від 27.01.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 2363, за ОСОБА_1, в КП «ВООБТІ» в реєстровій книзі під № 198 за реєстровим № 1357/13598 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 10735183, номер обєкту нерухомого майна 01, зареєстроване право приватної власності на цілу квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є власницею квартири, зареєстрована та проживає в ній. На її імя відкритий особовий рахунок № 0347 на дану квартиру в МКП ЖЕК 15.

Відповідач по справі ОСОБА_7 являється її сином, ОСОБА_3 донькою, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 онучками. Раніше вони всі проживали в квартирі і були в ній зареєстровані.

В 2002 році син та донька позивача разом її неповнолітніми доньками виїхали із спірної квартири в Італію, забравши всі свої речі, і з того часу жодного разу в Україну не приїжджали. Вони всі мають право на постійне проживання в Італії.

Однак до даного часу відповідачі не знялися з паспортної реєстрації в спірній квартирі.

У звязку з вищевикладеним позивач просить визнати ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2, у звязку з їх відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили факт непроживання відповідачів в квартирі з 2002 року.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином судовими повістками та оголошенням в газеті про виклик до судового засідання.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 65 від 27.01.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 2363, за ОСОБА_1, в КП «ВООБТІ» в реєстровій книзі під № 198 за реєстровим № 1357/13598 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 10735183, номер обєкту нерухомого майна 01, зареєстроване право приватної власності на цілу квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є власницею квартири, зареєстрована та проживає в ній. На її імя відкритий особовий рахунок № 0347 на дану квартиру в МКП ЖЕК 15.

Відповідач по справі ОСОБА_7 являється її сином, ОСОБА_3 донькою, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 онучками. Раніше вони всі проживали в квартирі і були в ній зареєстровані.

Відповідно до акту від 12.06.2017 року, посвідченого МКП ЖЕК-15 вбачається, що з виходом даного числа за адресою АДРЕСА_3 було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 Також було встановлено, що на момент обстеження за вищевказаною адресою тимчасово відсутні особи, які зареєстровані за даною адресою: ОСОБА_3 не проживає з 2002 року, ОСОБА_5 не проживає з 2002 року, ОСОБА_4 не проживає з 2002 року, ОСОБА_7 не проживає з 2002 року.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є приміщення у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставою для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст. 319, 383, 405 ЦК Україниправо користування житлом мають власники цього житла, члени сім'ї власника, інші особи на підставі договору з власником житла.

Реєстрація відповідача в належному позивачу на праві власності житлі може призвести до обмеження прав власника у здійсненні свого права на розпорядження майном, можливих додаткових нарахувань за комунальну послуги, залежно від кількості зареєстрованих осіб, неможливості отримати субсидію.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути будь-які, перелічені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, а також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідачів у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 понад один рік, а також те, що останні не оплачують комунальні послуги, які нараховуються на них, як на особу, які зареєстровані в даній квартирі, не несуть інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 такими, що втратили право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 317, 346, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2, у звязку з їх відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок за оголошення в газеті про виклик до судового засідання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду може бути подана заява про його перегляд.

Суддя