АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Гулієві М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Катеринослав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 березня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №544, на умовах якого відповідачу надано кредит у розмірі 145000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та повернення кредиту у строк до 01 березня 2016 року. 04 березня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №545, на умовах якого відповідачу надано кредит у розмірі 145000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та повернення кредиту у строк до 04 березня 2016 року. 12 березня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №547, на умовах якого відповідачу надано кредит у розмірі 43400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та повернення кредиту у строк до 12 березня 2016 року. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами, у ОСОБА_2 станом на 21 вересня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 688119,42 грн.

У звязку з чим КС «Катеринослав» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №544 від 01 березня 2013 року, №545 від 04 березня 2013 року та №547 від 13 березня 2013 року на загальну суму 688119,42 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року позовні вимоги КС «Катеринослав» було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №547 від 12 березня 2013 року у сумі 89457,76 грн., з яких 43392,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 46065,45 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №544 від 01 березня 2013 року у сумі 278905,93 грн., з яких 144997,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 133908,24 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №545 від 04 березня 2013 року в сумі 319755,73 грн., з яких 144852,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 174 902,88 грн. - заборгованість за відсотками, а всього за кредитними договорами - 688119,42 грн.

Також, було стягнуто з відповідача на користь КС «Катеринослав» судовий збір у розмірі 9874,50 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, відмовивши у задоволенні позовних вимог КС «Катеринослав».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 1049, 1050 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між КС «Катеринослав» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №544, відповідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 145000,00 грн., за умови сплати 0,1534% від суми кредиту за кожен день користування кредиту. Строк повернення кредиту встановлений до 01 березня 2016 року. Даний договір підписано сторонами, а позивачем як юридичною особою з прикладенням печатки. Факт отримання кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 01 березня 2013 року.

04 березня 2013 року між КС «Катеринослав» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №545, відповідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 145000,00 грн., за умови сплати 0,1534% від суми кредиту за кожен день користування кредиту. Строк повернення кредиту встановлений до 04 березня 2016 року. Даний договір підписано сторонами, а позивачем як юридичною особою з прикладенням печатки. Факт отримання кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 04 березня 2013 року.

12 березня 2013 року між КС «Катеринослав» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №547, відповідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 43400,00 грн., за умови сплати 0,1534% від суми кредиту за кожен день користування кредиту. Строк повернення кредиту встановлений до 12 березня 2016 року. Даний договір підписано сторонами, а позивачем як юридичною особою з прикладенням печатки. Факт отримання кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 12 березня 2013 року.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за вказаними кредитними договорами, станом на 21 вересня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 688119,42 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками.

За кредитним договором №547 від 12 березня 2013 року заборгованість становить 89457,76 грн., з яких: 43392,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 46065,45 грн. - заборгованість за відсотками.

За кредитним договором №544 від 01 березня 2013 року заборгованість становить 278905,93 грн., з яких: 144997,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 133908,24 грн. - заборгованість за відсотками.

За кредитним договором №545 від 04 березня 2013 року заборгованість становить 319755,73 грн., з яких: 144852,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 174902,88 грн. - заборгованість за відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Катеринослав» суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України та виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами доведено не тільки факт заборгованості відповідача за спірними договорами, а й факт ухилення ОСОБА_2 від належного виконання взятих на себе грошових зобовязань.

Водночас, слід звернути увагу, що апеляційна скарга відповідача не містить належних обґрунтувань у відповідності до ст. 295 ЦПК України, а саме посилань в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин).

Так, єдиним доводом апеляційної скарги ОСОБА_2 є посилання на те, що стягнута оскаржуваним рішенням сума заборгованості за відсотками перевищує суму боргу за тілом кредиту, внаслідок чого штрафні санкції нараховані із порушенням цивільного законодавства України.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із такою позицією відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафні санкції передбачені умовами кредитних договорів до відповідача не застосовувались, а сума заборгованості складається лише з тіла кредиту та з відсотків за користування кредитом, умови, графіки сплати і погашення яких були погоджені сторонами при укладенні договорів, згода на що підтверджується підписами сторін, в тому числі і підписом ОСОБА_2

Тож, виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_3