Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності, посилаючись на те, що рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06 лютого 1998 року № 38 їй безоплатно було передано в приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,10 га. На підставі вказаного рішення їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Земельні ділянки розташовані на території Кузнецовської міської ради Рівненської області по м-ну Північний вул.Колгоспна.

Також зазначала, що в 2014 році вона звернулася до КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» з проханням виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки, однак дане замовлення не виконане через те, що в публічній кадастровій карті на її земельній ділянці зареєстрована земельна ділянка площею 0,04 га згідно договору купівлі - продажу,укладеного між нею та ОСОБА_5

Оскільки на момент підписання договору купівлі - продажу земельної ділянки від 25 липня 2001 року між нею та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, а саме не було визначено предмет договору, тобто цей договір є неукладеним, просила суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки та усунути перешкоди в здійсненні права власності цими земельними ділянками.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06 лютого 1998 року № 38 ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства.

Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 06 квітня 1998 року підтверджується факт надання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,20 га. В цьому ждержавному акті зазначено, що приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А. посвідчено договір купівлі продажу від 25 липня 2001 року 1/5 частини земельної ділянки площею 0,04 га.

Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки серії НОМЕР_3 від 25 липня 2001 року, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку й ведення особистого підсобного господарства площею 0,04 га, яка складає 1/5 частину належної продавцю земельної ділянки розміром 0,20 га, розташованої на території Кузнецовської міської ради Рівненської області.

Пунктом 4 договору купівлі - продажу підтверджується, що земельна ділянка продана за 900 грн, які продавець отримала від покупця до підписання цього договору.

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2001 року слідує, що ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, в результаті чого прізвище було змінено з ОСОБА_5 на ОСОБА_5.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу земельної ділянки від 25 липня 2001 року, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2012 року підтверджено законність набуття права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку й ведення особистого підсобного господарства площею 0,04 га, яка складає 1/5 частину належної ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 0,20 га, розташованої на території Кузнецовської міської ради Рівненської області.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 61 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов вірного й обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_5 володіє земельною ділянкою площею 0,04 га правомірно, оскільки дана земельна ділянка є її власністю та набута нею за договором купівлі - продажу, який не було визнано недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

Т.Л.Ізмайлова

Г.І. Мостова