Справа № 333/3625/17
Пр. № 2/333/1577/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119 ЦПК України виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. На підставі ч. 4 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

На підставі статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку. На підставі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до штампу суду позовна заява була подана до суду 15.05.2017 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

Позивачем зазначено ціну позову в розмірі 171 500 грн., але не надано документів на підтвердження вартості квартири на даний момент, не додано квитанцію про сплату судового збору. У разі, якщо особа звільнена від сплати судового збору додаються докази зазначеної обставини. В позовній заяві не міститься жодних посилання на той факт, що позивач є звільненим від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна та надати документи на підтвердження вартості квартири на даний момент.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн., оскільки на підставі п. 1 ч. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» ставки судового збору у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 600 грн.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення зазначених вимог позивачем не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подачі позовної заяви до суду) сплатити судовий збір і надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з обовязкових вимог до позовної заяви, передбачених ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, є зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. У позовній заяві позивач посилається на фактичні обставини, але при цьому ніяких доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві фактів не додає, чим можуть бути підтверджені зазначені обставини в позовній заяві не зазначає, клопотання про витребування доказів і виклик свідків не заявляє.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення цих вимог позивач не надав суду копії позовної заяви та доданих до неї документів для надання їх учасникам процесу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, якщо у визначений строк недоліки не будуть усунуті, заява на підставі ст. 121 ч. 2 ЦПК України вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: ОСОБА_3