Справа № 750/3313/15-ц
Провадження № 4-с/750/53/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., представника заявника ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3,

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укртелеком», Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

06.04.2015 року ОСОБА_2 (далі заявник) звернулася до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 (далі субєкт оскарження) про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 про стягнення на її користь з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі боржник) витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн, яку просила скасувати та зобовязати субєкта оскарження прийняти вказаний виконавчий лист до виконання та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувана постанова винесена всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», якою їй як стягувачу надано право вибору органу державної виконавчої служби під час предявлення виконавчого листа до примусового виконання тобто предявити виконавчий лист до органу державної виконавчої служби за місцезнаходження боржника-юридичної особи, або за місцезнаходження майна боржника-юридичної особи.

07.07.2015 року заявник подала до суду заяву про залишення скарги, в частині зобовязання субєкта оскарження прийняти виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 до виконання та відкрити виконавче провадження, без розгляду.

У судовому засідання представник заявника скаргу і заяву про залишення частини раніше заявлених вимог без розгляду підтримав і наполягав на їх задоволенні.

Представники заінтересованих осіб не зявилися, про час і місце розгляду скарги сповіщалися належним чином.

Як випливає з листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 11.09.2017 року (а. с. 192), ОСОБА_3 звільнився з посади заступника начальника цього відділу за власним бажанням у серпні 2015 року. Втім, Центральний відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області проігнорував пропозицію суду і не забезпечив явку в судове засідання особи до компетенції якої натепер належить вирішення питання про усунення порушень прав чи свобод заявника, або уповноваженого представника відділу.

З урахуванням викладеного та приписів частини другої статті 386 ЦПК неявка уповноваженого представника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, а також представників заінтересованих осіб не перешкоджає розглядові скарги судом за їхньої відсутності.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова стягнуто з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь заявника витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

На підставі цього рішення 27.02.2015 року судом видано виконавчий лист № 2/750/3014/13, який було предявлено заявником для примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

11.03.2015 року заступник начальника цього відділу ОСОБА_3 виніс постанову про відмову в прийнятті виконавчого документа до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 (а. с. 12).

Заявник не погодилася з цієї постановою та оскаржила її до суду.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, що діяв на час винесення оскаржуваної постанови (далі Закон), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Отже, в тому разі, якщо боржником є юридична особа, то примусове виконання судового рішення може провадиться або за місцезнаходженням його постійно діючого органу або за місцезнаходження майна юридичної особи-боржника, при цьому право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання судового рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 195, 196) місцезнаходженням боржника як юридичної особи є адреса: м. Київ, бульвар Шевченка, 18; водночас боржник має філію, розташовану за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 28, що належить до зони діяльності Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Наявність у боржника в м. Чернігові відокремленого підрозділу у вигляді філії передбачає й обовязкове наділення цієї філії майном, необхідним для забезпечення її діяльності.

За таких обставин, заявник мала право звернутися із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

Отже, винесена субєктом оскарження постанова є такою, що не відповідає вимогам частини першої статті 20 Закону.

Частинами першою, другою статті 387 ЦПК України (далі Кодекс) встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином Кодекс на наділяє суд повноваженням скасовувати постанову державного виконавця, як того вимагає заявник. Тому суд вважає можливим захистити її права в інший спосіб шляхом визнання оскаржуваної постанови неправомірною.

Частиною другою статті 11 Кодексу передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

В силу наведеного та положень пункту 5 частини першої статті 207 Кодексу зазначене є підставою для задоволення заяви від 07.07.2015 року та залишення скарги, в частині зобовязання субєкта оскарження прийняти виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 до виконання та відкрити виконавче провадження, без розгляду.

На підставі наведених вище висновків, подана скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208 210, 293, 383 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу задовольнити частково. Визнати неправомірною постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Скаргу ОСОБА_2, в частині зобовязання заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийняти виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/3014/13 до виконання та відкрити виконавче провадження, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев