Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1201/17

Номер провадження: 2/511/569/17

25 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

за участю секретаря Кирилової І.В.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_2 діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, яким просить суд:

Визнати факт належності ОСОБА_4, яка померла 04.07.2015р., свідоцтва про право власності, виданого 16.08.2013р. реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: 8104130 серії САК №183454 на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський р-н, на території Єреміївської сільської ради, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:003:0776, площею 2 га, оскільки при виготовлені зазначеного документу було допущено помилку в написанні по батькові власника «Миколаївна». В адміністративному порядку позивачу було відмовлено у виправленні помилки по - батькові, так як ця помилка була виявлена вже після смерті спадкодавця та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом на зазначену земельну ділянку.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 04.07.2015 року померла ОСОБА_4. При житті ОСОБА_4, заповіла йому частину земельної ділянки, розташовану на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер якої :01:003:0776, площею 2га, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були ОСОБА_3 (неповнолітня донька померлої) ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач. У встановлений строк він та донька померлої ОСОБА_3 в інтересах якої діяв її батько та чоловік померлої - ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. 13.03.2017 року приватний нотаріус надала відмову у звязку з тим, що в Свідоцтві та у Витязі земельна ділянка належить ОСОБА_4, а у Свідоцтві про право на спадщину власником зазначена ОСОБА_5. Спадщина була відкрита після ОСОБА_4. Зважаючи на відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа померлої ОСОБА_4 на земельну ділянку та неможливістю його отримання, він змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача ОСОБА_6 до суду була надана заява відповідно до якої позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, судові засідання по справі проводити за відсутністю позивача та його представника.(а.с.220).

Відповідач ОСОБА_2 діючий в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщалися відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, про що надав відповідну заяву. (а.с.221).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Розглянувши подані документи та матеріали, письмові заяви сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що 04 липня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 417837, виданим на підставі запису акту про смерть № 182 від 04.07.2015 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області (а.с.103).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 2 га у межах згідно з планом, розташовану на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.08.2013 року реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: 8104130 серії САК № 183454. (а.с.22).

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 016 від 15.12.2016 року зазначено, що приватна земельна ділянка площею 2га кадастровий номер: :01:003:0776, розташованої на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області належить ОСОБА_5.(а.с.23).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,000га, риночна вартість якої 45 600грн. належала ОСОБА_5.(а.с.25-44).

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 14.01.2014 року, а саме:

-належну їй на праві особистої власності земельну ділянку в розмірі 2(два) га заповіла ОСОБА_1В.(позивачу по справі). Зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.109).

Згідно копії спадкової справи № 12/2015 заведеної до майна померлої 04.07.2015 року ОСОБА_4, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вбачається, що позивач ОСОБА_1 шляхом подачі заяви в шестимісячний строк до приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу прийняв вказану спадщину (а.с.105 спадкової справи).

Однак, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 листом від 13.03.2017 року позивачу було відмовлено в оформленні прав власності на земельну ділянку розміром 2 га в межах згідно з планом згідно свідоцтва про право власності, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки при виготовлені зазначеного документу було допущено помилку в написанні по батькові власника «Миколаївна» замість вірного «Михайлівна», що не дає можливості одержати Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю (а.с.21).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, суд приймає заяву відповідача ОСОБА_2 діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про визнання позову, оскільки вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно положень ст.1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ч.ч.1, 2 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 2 га у межах згідно з планом, розташовану на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу:

В Свідоцтві на право власності на землю виданого 16.08.2013 року реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: 8104130 серії САК № 183454 по батькові власник, тобто спадкодавець значиться «Миколаївна». Адреса земельної ділянки: Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області (а.с.22).

В свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 417837 від 04.07.2015 року по батькові померлої значиться «Михайлівна» (а.с.14 спадкової справи), в заповіті також значиться по батькові «Михайлівна» (а.с.108 спадкової справи).

В паспорті серії КЕ 132789 виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 22.01.1996 року по батькові також записано «Михайлівна».(а.с.24).

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.6 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Вказані вище обставини свідчать про те, що Свідоцтво на право власності на землю, виданий 16.08.2013 року реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: 8104130 серії САК № 183454, в якому зазначено по - батькові власника «Соловйова Орися Миколаївна» належить «Соловйовій Орисі Михайлівні», в звязку з допущеною помилкою в написанні по - батькові власника земельної ділянки.

Встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, тому що дозволяє реалізувати його право на отримання спадщини.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку та встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 26 ч.1, 57, 60, 131, 208, 213-215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності, виданого 16.08.2013 року реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: 8104130 серії САК №183454 на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський р-н, с/рада Єреміївська, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:003:0776 площею 2 га - ОСОБА_4, яка померла 04.07.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, що розташована за аресою: Одеська область, Роздільнянський р-н, с/рада Єреміївська, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:003:0776 площею 2 га після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.07.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Іванова