22-ц/775/392/2017(м)
Категорія 30 Головуючий у 1-й інстанції Музика О.М.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Принцевської В.П.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, Центрального відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про стягнення незаконно утриманої суми з пенсії по інвалідності та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області (УПФ в Жовтневому районі м.Маріуполя), Центрального відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (Маріупольської об'єднаної ПІ ДФС Донецької області) посилаючись на те, що на підставі постанови державної виконавчої служби від 31 липня 2015 року з його пенсії по інвалідності неправомірно було утримано грошові кошти у розмірі 429 грн. 96 коп., які просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2017 року провадження у справі закрито з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Відповідачі УПФУ та ДПІ ГУ ДФС, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, (а.с.47), до суду не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Приймаючи до уваги встановлені ст.303-1 ЦПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянула справу у відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що в даному випадку має місце публічно-правовий спір, фактично позивач не згоден із рішенням органу державної влади щодо утримання з його пенсії суми недоїмки єдиного внеску, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Проте погодитись із таким висновком колегія суддів не може, оскільки суд дійшов його із порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.2 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем рішення органу державної влади щодо утримання з його пенсії суми недоїмки єдиного внеску чи законність відкриття виконавчого провадження не оскаржуються.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 незаконність дій ДВС щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 липня 2015 року згідно вимоги УПФ, на підставі чого з його пенсії було утримано 429 грн. 96 коп., встановлена постановою Донецького апеляційного адміністративного суду України від 11 листопада 2015 року. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2017 року встановлена незаконність стягнення з нього недоїмки єдиного внеску в розмірі 429 грн. 96 коп. Тому звертаючись до суду з даним позовом ним заявлені вимоги про стягнення з відповідачів безпідставно набутих коштів в розмірі 429 грн. 96 коп. та відшкодування моральної шкоди.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_2 до УПФ та ДПІ про стягнення незаконно утриманої пенсії та відшкодування моральної шкоди, як за суб'єктним складом, так і за предметом позову, є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд першої інстанції наведені положення закону не врахував, не визначився з характером правовідносин, що склалися між сторонами, і дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, положень п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду про закриття провадження у справі, як така, що постановлена не у відповідності до обставин справи та вимог закону, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і при зверненні з апеляційної скаргою на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідач по справі УПФ також звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому відповідно до положень ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають прийняттю на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

В.П. Принцевська