________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/85/15-ц
Провадження № 2-с/520/29/17
УХВАЛА

13.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу за №520/85/15-ц від 09.01.2015 року, виданого Київським районним судом міста ОСОБА_1 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрат по сплаті судового збору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 18.05.2017 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з заявою про скасування судового наказу за №520/85/15-ц від 09.01.2015 року, виданого Київським районним судом міста ОСОБА_1 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрат по сплаті судового збору.

Заявник в обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що 09.01.2015 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 було видано судовий наказ №520/85/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрат по сплаті судового збору. Заявник також зазначила, що з наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» розрахунку заборгованості, вбачається, що стягувачем було заявлено до стягнення заборгованість за період з 01.09.2012 року по 01.12.2014 року.

ОСОБА_2 також зазначила, що під час видачі судом вказаного судового наказу, не було враховано, що згідно з договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 20.12.2006 року, вона ОСОБА_2 продала належну їй ? частку житлового будинку з надвірними спорудами у будинку №114, корпус «А», по вулиці Дача Ковалевського у місті Одесі. У звязку з чим, оскільки ОСОБА_2 не є власником належної їй частки будинку №114, корпус «А», по вулиці Дача Ковалевського у місті Одесі, заявниця вважає, що є спір про право, а судовий наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 19.05.2017 року прийнято до провадження цивільну справу №520/85/15-ц за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу за №520/85/15-ц від 09.01.2015 року та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, розгляд справи просила суд провести за її відсутності.

Представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу за № 520/85/15-ц від 09.01.2015 року, підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до Київського районного суду міста ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрат по сплаті судового збору.

До заяви про видачу судового наказу представником ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» був наданий розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що борг боржника в заявленій до стягнення сумі 772 гривні 23 копійки складається за період з 01.09.2012 року по 01.12.2014 року.

До заяви про видачу судового наказу, представником стягувача на підтвердження того, що ОСОБА_2 є споживачем послуг ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», було надано:

- договір №10607 від 25.04.2005 про надання послуг водопостачання та з водовідведення за адресою: м. Одеса, вул. Довга, 114-А, укладений між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_2;

- довідку дільничного комітету громадськості №2 від 30 червня 2004 року, якою підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.12.2001 року, виданого приватним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1-3064, згідно з яким ОСОБА_2 отримала в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої 07 серпня 1993 року, на праві власності ? частку житлового будинку №114, по вулиці Довгій в місті Одесі.

На підставі вищевикладених документів, 09.01.2015 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 було видано судовий наказ №520/85/15-ц від 09.01.2015 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрати по сплаті судового збору в сумі 121 гривня 80 копійок.

Надалі ОСОБА_2 18.05.2017 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з заявою про скасування вищевказаного судового наказу за №520/85/15-ц від 09.01.2015 року.

З наданих ОСОБА_2 до заяви про скасування судового наказу документів, судом встановлено, що 20.12.2006 року ОСОБА_2, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_3, продала належну їй ? частку житлового будинку з надвірними спорудами у будинку №114, корпус «А», по вулиці Довгій в місті Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.12.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за №6781.

Тобто, станом на день видачі Київським районним судом міста ОСОБА_1 судового наказу №520/85/15-ц від 09.01.2015 року, ОСОБА_2 не була власником ? частки житлового будинку з надвірними спорудами у будинку №114, корпус «А», по вулиці Довгій в місті Одесі, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2001 року, виданого приватним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1-3064.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 95 ч.1 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від №14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 3, ч. 7 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право. Питання про відкриття наказного провадження або відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу суддя вирішує не пізніше наступного дня з дня надходження заяви до суду.

Згідно з п. 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

У відповідності до ч.1 ст. 105 ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Згідно з ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених обставин та того, що: вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними; що наказне провадження не передбачає повідомлення сторін, залучення зацікавлених осіб; та те, що в цій справі між сторонами існує спір про право; заявник повинен довести підстави для стягнення даного боргу саме з вказаної особи, що можливо лише при розгляді справи в судовому засіданні в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу за №520/85/15-ц від 09 січня 2015 року, виданого Київським районним судом міста ОСОБА_1, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.105-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу за №520/85/15-ц від 09.01.2015 року, виданого Київським районним судом міста ОСОБА_1 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрат по сплаті судового збору задовольнити.

Судовий наказ №520/85/15-ц від 09 січня 2015 року,виданий Київським районним судом м. Одеси за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з водопостачання у розмірі 772 гривні 23 копійкита витрати по сплаті судового збору в сумі 121 гривня 80 копійок скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.