Справа № 158/328/17
Провадження № 2/161/1973/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 02 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В свою чергу відповідач, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує та порушив умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг - при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору.

Оскільки позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання по договору не виконала, станом на 31.12.2016 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 42 193,31 грн.

Пунктом 1.1.7.12 умов надання банківських послуг передбачено,що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично логнується на той самий строк.

А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 42 193,31 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Подав письмову заяву про застосування позовної давності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В свою чергу відповідач, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 6-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем було надано анкету-заяву, яка була підписана відповідачем 02 грудня 2010 року, в якій йдеться про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», зі змісту якої випливає, що відповідач звернувся до банку за отриманням послуги з оформлення платіжної картки кредитка «Універсальна». У графі, у якій перераховуються послуги, які можуть бути надані банком, міститься одна відмітка біля поля «платіжна картка», графа із зазначенням бажаного розміру кредитного ліміту містить цифри «1000».

Крім того, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить відомостей, які б підтверджували факт видачі картки клієнту, факт отримання ним картки, вид та ідентифікаційні ознаки конкретної картки. В останній графі заяви «відмітки банку», заповненій працівником банку, зазначено лише інформацію щодо перевірки документів і ідентифікації клієнта.

Що стосується довідки про умови кредитування, копія якої додана до позовної заяви, то остання містить відомості про вид кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна, 55 днів пільгового періоду» не може підтверджувати факт надання кредиту відповідачу, оскільки містить виключно довідкову інформацію щодо умов кредитування.

Згідно п. 2.1.1.2.1 «Умов та правил надання банківських послуг» наданих позивачем при поданні позову, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначається у Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Дата укладання договору є дата отримання карти.

Згідно п. 2.1.1.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» після отримання банком від клієнта необхідних документів та заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

Відповідно до п. 2.1.1.2.5 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі чи перевипуску карти у випадку надання ним у заяві невірної інформації, нестабільного фінансового становища чи існуванні інших даних, які свідчать про неможливість видачі (перевипуску) карти даній особі.

Доказів того, що ОСОБА_1 отримала картку «Універсальна» позивачем суду не надано.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, оскільки, власне факт підписання відповідачем анкети-заяви з проханням надати послуги з отримання кредиту не може вважатися доказом отримання відповідачем кредитної картки та користування відповідачем кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку і, як наслідок, укладення кредитного договору взагалі.

За таких умов, суд вважає дані позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 626, 638, 639, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_2