Справа № 236/2772/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.

при секретарі Ковнєровій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що 27.05.2016 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5595 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,3812 га з кадастровим номером :04:000:0779 та площею 2,1783 га з кадастровим номером :04:000:0271 та які знаходяться на території ОСОБА_2 міської ради (колишня Ярівська селищна рада). Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його донька, позивачка по справі, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріус своєю постановою від 31.08.2017 року відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку на імя померлого.

Зазначені обставини позбавляють ОСОБА_1можливості оформити належним чином спадщину, залишену після смерті її батька ОСОБА_3, з огляду на це, вона звернулась до суду за захистом своїх садкових прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити(а.с.32).

Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просили їх задовольнити(а.с.31).

Відповідача ОСОБА_2 міську раду, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, однак представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечень проти заяви не висловив, просив розглядати справу без його участі(а.с.29).

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно зі ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЖ №266192 виданого 16.05.1977 року Карпівською сільською радою Сталінської області, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3(а.с.17).

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.12.2009 року, ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, та змінила дошлюбне прізвище на «Конотоп»(а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО № 423045, виданого 28.11.1989 року Краснолиманським міським ЗАГС Донецької області, ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_8» (а.с.35).

27.05.2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 30 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області(а.с.7).

Згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 468227, виданого 20.02.2006 року на ім'я ОСОБА_3, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Краснолиманської міської ради № 4/38 -801 від 22.12.2005 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,5595 га, яка розташована на території Ярівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :04:000:0271 (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.08.2017 року та 11.08.2017 року відповідно, земельним ділянкам площею 2,1783 га та площею 1,3812 га, присвоєний кадастровий номер :04:000:0271 та :04:000:0779, відповідно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.9-14).

Після смерті ОСОБА_3 позивачка як донька була спадкоємцем першої черги за законом на вказане нерухоме майно, яка прийняла спадщину, але належним чином не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до інформації наданою 28.09.2017 року Державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_9, після смерті ОСОБА_3, який помер 27.05.2016 року, заведена спадкова справа № 442/2016 року на підставі заяви ОСОБА_1, з іншими заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався(а.с.28).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому за життя майно, в тому числі на зазначену земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_3 представник позивача звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак під час прийняття необхідних документів з'ясувалося, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки на імя померлого. З огляду на це, державним нотаріусом 31.08.2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у вчиненні нотаріальних дій заявницею в судовому або адміністративному порядку оскаржена не була(а.с.15).

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Тобто на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом - оформити свої права на вказане майно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 ґрунтується на законі та їх вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 1,3812 га з кадастровим номером :04:000:0779 та земельну ділянку площею 2,1783 га з кадастровим номером :04:000:0271, розташованих на території ОСОБА_2 міської ради(колишня Ярівська селищна рада) Лиманського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 27 травня 2016 року в м. Лиман Донецької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-