Номер провадження: 22-ц/785/4698/17
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2016 року,

встановила:

05.04.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.06.2012 року, яка станом на 29.02.2016 року становить 27275,88 грн. та складається з наступного: 8766,85 грн. - заборгованість за кредитом; 16033,99грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1275,00 грн. - штраф (процентна складова).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.06.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому Договором тоді як останній зобов'язання щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором не виконав.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.06.2012 року у розмірі 25500,84 грн., яка складається з наступного: 8766,85 грн. - заборгованість за кредитом; 16033,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість з пенею та комісією. У задоволені інших вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пенею та комісією скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у цій частині.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що у зв'язку з неналежним повідомленням ОСОБА_2 про день та час розгляду справи, останній був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та заявити про застосування позовної давності . Крім того, визнаючи заборгованість по тілу кредиту, ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції, стягуючи заборгованість по процентам за користування кредитом не врахував вимоги ст. 1056-1 ЦК України, оскільки в даному випадку проценти нараховані на проценти, а також матеріали справи не містять доказів того, що відповідно до ч.4 зазначеної статті позивач повідомив відповідача про зміну процентної ставки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд встановив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.06.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.ua/teгms/раgеs/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послух передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом подання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картках.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в масності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.ua/teгms/раgеs/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.ua/teгms/раgеs/70. а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником, або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість у розмірі 27725,88 грн., яка згідно наданого розрахунку складається з наступного: 8766,85 грн. - заборгованість за кредитом; 16033,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом;а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1275,04 грн. - штраф (процентна складова).

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачене, що договір , на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним: договором, відповідач порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції дійшов таких висновків.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Викладені позивачем обставини справи підтверджується письмовими доказами справи наданими позивачем при подачі позову до суду, а саме: розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.06.2012 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом - ОСОБА_2, копією Анкети - заяви позичальника ОСОБА_2 від 13.06.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку; копією Витягу з Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256; копією Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна».

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Оскільки відповідач не виконує умови договору, районний суд дійшов висновку, що вимога ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 25500,84 грн., яка складається з наступного: 8766,85 грн. - заборгованість за кредитом; 16033,99грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов у частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 21.10.2015 року (справа №6-2003цс15).

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Посилання представника апелянта на відсутність доказів надання позичальнику кредитних коштів спростовується, як визнанням відповідачами обставин справи так і матеріалами справи.

Посилання представника апелянта на те, що при стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом було фактично нараховані проценти на проценти, а також те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідно позивач повідомив відповідача про зміну процентної ставки є необґрунтованими з огляду на те, що пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, з яким погодився відповідач, підписуючи Анкету-заяву, передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач надав розрахунок у відповідності до умов закону та договору, який є належним доказом існування заборгованості у відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд, згідно зі ст. 143 ЦПК, призначає експертизу.

Зважаючи на викладене, належним доказом на спростування розрахунку заборгованості банку є висновок економічної експертизи, який матеріали справи не містять. Крім того іншого обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідач до суду не надав.

Крім того посилання на те, у зв'язку з неналежним повідомленням ОСОБА_2 про день та час розгляду справи, останній був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та заявити про застосування позовної давності є не обґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами належного повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, а саме: рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.47).

Колегія суддів вважає помилковим твердження представника ОСОБА_2 про те, що відповідачу судові повістки направлялися не за місцем його проживання, яке зазначено у копією Анкети - заяві позичальника ОСОБА_2 від 13.06.2012 року, оскільки згідно довідки Котовського РВ ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.42), місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою, на яку були направлена судова повістка.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ст. 11 цього ж Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.С.Комлева

О.Г.Журавльов