Номер провадження: 22-ц/785/4847/17
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Цюри Т.В.

- Сидоренко І.П.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягненням аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, -

встановила:

До суду звернулась ОСОБА_3 з позовом (а.с.1-2) до ОСОБА_4 в якому мотивуючи тим, що вона з відповідачем мають малолітнього сина - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв'язку з чим не має можливості утримувати себе та дитину, просила суд:

- стягувати з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 2500,0 грн., починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

- стягувати з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн., починаючи з 13.02.2017р. та до досягнення ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) трирічного віку;

- допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона є внутрішньо переміщеною особою, в неї на утриманні перебуває двоє дітей із яких ОСОБА_5 - син відповідача та ОСОБА_6 (2007 року народження), в якого батька не має. Вона отримує від держави на утримання ОСОБА_6 1400,0 грн. та 800,0 грн. отримує від держави, як особа яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Внаслідок того, що в місці за яким зареєстроване її проживання проводиться АТО, вона вимушена знімати квартиру для свого проживання та проживання її двох дітей.

Грошових коштів в розмірі 2200,0 грн. їй вистачає на часткову оплату комунальних послуг та внаслідок неможливості працювати, у зв'язку з доглядом за малолітніми дітьми вона не має можливості самостійно утримувати себе та своїх дітей, так як відповідач матеріальної допомоги на свою дитину на її утримання не надає, внаслідок чого вона вимушена за грошові кошти, які виділяє держава для утримання ОСОБА_6 утримувати і сина ОСОБА_4

Коли вони проживали сім'єю ОСОБА_4 утримував її та дитину, витрачаючи щомісячно, з його слів, 10 000,0 грн. (обставина визнана відповідачем) внаслідок чого вона вважала, що в нього є можливість оплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Вони необхідні для можливості знімати квартиру для їх сина та годувати їх із сином. Вартість оренди квартири, в якій вони проживають (позивач та її двоє дітей) складає 4 000,0 грн. (без комунальних платежів) та знайти дешевше квартиру для проживання в м. Чорноморську не можливо.

Відповідач на судовому засіданні визнав позов частково в розмірі 1500,0 грн. на утримання сина та дружини. Пояснив, що в нього грошей не має та його дружині з дітьми треба бути більш скромнішими та не обов'язково проживати в м. Чорноморську. На питання головуючої повідомив, що він проживає у двокімнатній квартирі з батьками та вважає, що для нього неможливо проживати в одній кімнаті із дружиною та двома дітьми.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 2000,0 грн., починаючи з 13.02.2017р. та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн., починаючи з 13.02.2017р. та до досягнення ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) трирічного віку.

Допушено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 на корить держави судовий збір в розмірі 640,0 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) до досягнення повноліття ОСОБА_5 тобто до 05.02.2033 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,

перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3, у зв'язку з одруженням (а.с.5).

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3) ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), батьком приходиться ОСОБА_4, а матір'ю - ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.4) ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3) батьком приходиться ОСОБА_7, а матір'ю - ОСОБА_8.

ОСОБА_3 орендує АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору оренди житла та вартіть оренди складає 4 000,0 грн.(а.с.6).

Згідно довідок № 674 від 29.11.2016р. (а.с.7), ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та взяті на облік управлінням соціальної політики Чорноморської міської ради, як внутрішньо переміщені особи (а.с.7,8,9).

Останній запис в трудовій книжці ОСОБА_4 зроблено 31.12.2001р. про те, що він звільнений у зв'язку з припиненням діяльності підприємства (а.с.28-31).

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_3 (а.с.32), ОСОБА_10 (1942 року народження) дитина війни.

ОСОБА_10 (1942 року народження) - учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій.

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії (а.с.35), ОСОБА_11 інвалід другої групи, згідно посвідчення пенсіонер (а.с.34).

Таким чином, батьки відповідача ОСОБА_4 отримують дохід у вигляді пенсій та суду не надано доказів того, що вони знаходяться на утриманні відповідача.

Згідно податкової декларації про майновий стан і дохід за 2016р. ОСОБА_4 отримав дохід у розмірі 1200,0 грн. (а.с.36-37).

Згідно фінансового звіту (а.с.38) ОСОБА_4 є керівником Приватного підприємства «ТАПО», вид економічної діяльності - роздрібна торгівля (а.с.38).

Згідно відповіді Чорноморської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області (а.с.51), ОСОБА_4 податкові декларації про майновий стан і дохід до ОДПІ не надавав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 184 СК України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини.

У відповідності з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

В суді першої інстанції відповідач погоджувався сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Оскільки платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід; позивачка ОСОБА_3, у зв'язку з доглядом за дитиною відповідача (дитині 2 роки) не має можливості працювати; майновий стан батьків відповідача та інших обставин справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково, - у розмірі 2000,0 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Між тим суд першої інстанції вважав також можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн., починаючи з 13.02.2017р. та до досягнення ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) трирічного віку.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в цій частині послався на те, що позивачка ОСОБА_3, у зв'язку з доглядом за дитиною відповідача (дитині 2 роки) не має можливості працювати, в неї відсутні доходи та внаслідок проведення АТО в місці, де знаходиться її житло, вона вимушена орендувати житло, відповідач заперечує проти проживання своєї дружини, сина в місці свого проживання, то суд першої інстанції вважав, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню.

Між тим колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що останній запис в трудовій книжці ОСОБА_4 зроблено 31.12.2001р. про те, що він звільнений у зв'язку з припиненням діяльності підприємства (а.с.28-31).

Таким чином в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач має будь-який дохід, який позволяє йому сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Такі дані не надані і суду апеляційної інстанції.

З копій трудової книжки вбачається, що на момент подачі позову до суду відповідач не працював, а підприємство .

При таких обставинах у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн. та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1500,0 грн. - скасувати.

Ухвалити в цій частині рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. А. Станкевич

Судді: І.П. Сидоренко

Т.В. Цюра