АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/1450/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/973/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 48 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретаря: Борщ А.А.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 та її представника позивача ОСОБА_3, на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_5 Аваль", про стягнення грошової компенсації вартості частки одного з подружжя у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 2007 р. по 2012 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. За рахунок кредитних коштів 11 серпня 2008 року подружжям придбано будинок № 26 по вул. Шеменкова в смт. Широке. За час шлюбу за рахунок сумісних коштів проводилась оплата щомісячних платежів, тому позивач, після уточнення позовних вимог просить суд: стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину гривневого еквіваленту валютних коштів, сплачених подружжям в період перебування в зареєстрованому шлюбі за кредитним договором в розмірі 68697, 96 грн. в якості компенсації вартості належної їй частки в житловому будинку.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема вважає, що судом не взято до уваги, що домоволодіння придбано за кредитні кошти, є спільним майном подружжя вартість ? частки якого позивач просила стягнути на свою користь, з урахуванням спільно виплачених коштів на погашення кредиту.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 та його представник просять рішення суду, як законне та обґрунтоване на їх думку залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11).

Шлюб розірваний за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року (а.с. 13).

Під час шлюбу було придбано домоволодіння по вул. Шеменкова, буд. 26 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, що складається з житлового будинку А-1, загальною площею 39,6 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., з надвірними будівлями: літня кухня Г, сарай Д, погріб Б, вбиральня В, № 1 огорожа, №2 ворота, I- водопровід, II замощення. Згідно з договором купівлі-продажу від 23.05.2008 року та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно домоволодіння зареєстровано на імя відповідача ОСОБА_4 (а.с. 79,80, 165).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачем. (а.с. 12)

Спільне домоволодінння № 26 по вул. Шеменкова в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області придбано сторонами у шлюбі за кредитні кошти отримані у Відкритому акціонерному товаристві "ОСОБА_5 Аваль" за кредитним договором № 014/3652/151874/82 від 11.08.2008 року у розмірі 7100 доларів США, відповідно до додаткової угоди від 04 жовтня 2012 р. залишок заборгованості підлягає сплаті в гривнях (а.с. 64-86).

Відповідно до довідки начальника Широківського відділення ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" згідно кредитного договору №014/3652/151874/82 від 11.08.2008 року за період з 11.08.2008 року по 21.07.2012 року сплачено 5304,64 доларів США в тому числі по тілу кредиту - 1693,38 доларів США та відсотки - 3611,26 доларів США (а.с. 126).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 посилаючись на придбання у період шлюбу сторонами за кредитні кошти домоволодіння, просила суд стягнути з відповідача ? частину коштів, сплачених спільно за кредитним договором, в рахунок вартості її частки у спільному майні.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_2в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що поділу підлягає лише спільне сумісне майно, що придбане у період шлюбу за кредитні кошти, а не кошти сплачені в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, постановленим у відповідності до вимог законодавства.

Спір між сторонами виник стосовно розподілу спільного майна подружжя.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи що спільне домоволодінння № 26 по вул. Шеменкова в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, придбано сторонами у шлюбі за кредитні кошти, внаслідок укладення кредитного договору ОСОБА_4 в інтересах сімї у позивача ОСОБА_2, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду в частині неможливості поділу коштів, сплачених за кредитним договором подружжям у період шлюбу, оскільки вони не визначають вартість самого майна. Обсяг коштів що були сплачені спільно подружжям у період шлюбу, а також одним із подружжя після припинення шлюбних відносин ураховується при фактичному поділі майна при визначенні частки кожного.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та її представника позивача ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :