Справа № 715/1329/17
Провадження № 2/715/612/17
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді Цуркана В.В.
секретаря судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональній філії «Львівська залізниця» до ОСОБА_1 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання незаконним рішення сільської ради, недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, -
Представник позивача ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.224 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
Представник третьої особи відділ Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просив справу розглядати без участі їх представника.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено, що рішенням ІІІ сесії ІІІ скликання ОСОБА_1 сільської ради від 14.07.2006 року №42-3/2006 було передано у приватну власність відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 1,2148 га в тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0, 2500 га ( яка знаходиться на вулиці «Томічени» ; для ведення особистого селянського господарства - 0,9648 га ( яка знаходяться на урочище « Томічени»).
При проведенні робіт ПП «Ріга» з інвентаризації земель ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було виявлено, що земельні ділянки частково площею 0,0112 га та 0,0045 га смуги відведення залізниці на 9км+068м до 9км+291м, що перебуває у власності ОСОБА_2, які передані їй у власність ОСОБА_1 сільською радою Глибоцького району Чернівецької області для ведення особистого селянського господарства.
Згідно «Плана полосы отвода линии Адынката-Берхомет Львовской железной дороги», 1959 року, ширина смуги відведення на ділянці з 9км+309м до 12км+235м перегону становить 15м від осі колії.
Таким чином, площа перетину земельних ділянок відповідача ОСОБА_2 в смузі відведення залізниці становить 0,0112 га та 0,0045 га.
Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу України, ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт»,до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту.
Позивач мав право на частину земельної ділянки в межах ОСОБА_1 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, яка була виділена ОСОБА_2, до реєстрації останньою права власності, та не було жодним чином припинене.
Так, відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода», затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 30.01.1963 року; «Положение о землях предоставленных транспорту», затв. ОСОБА_4 СНК СССР 07.02.1933 року; «Об упорядочении отвода земель для железных дорог», затв. ОСОБА_4 Міністрів СРСР 27.01.1962 №83, інші нормативні акти та будівельні норми), вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, відповідно до п.п.54,55 «Общих начал землепользования и землеустройства»(ОСОБА_4 ЦИК СССР 15.12.1928).
Оформлення прав органів шляхів сполучення на землі, що закріплювалися за ними, проводилося шляхом відведення за схемою згідно вищезазначених нормативних актів.
Дані обставини підтверджуються також і п.2 «Положення про землі транспорту», затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 08 січня 1981 року за №24, де зазначено, що «размеры земельных участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией».
В подальшому, при зміні законодавства та введення інституту державних актів в Земельних Кодексах,вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі.
Перебування у залізниці земельної ділянки також підтверджується довідкою Відділу Держземагенста у Глибоцькому районі станом на 01.01.2012р., відповідно до якої під обєктами залізничного транспорту в межах ОСОБА_1 сільської ради Глибоцького району знаходитись площа 6,9 га.
Крім того, залізницею, як землекористувачем, сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою ВП «Чернівецька дистанція колії» від 26 грудня 2016 року, оскільки за земельну ділянку що розташована в межах смуги відведення залізниці та знаходиться на території ОСОБА_1 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, загальною площею 6,9 га з них, 4,1 га в межах населеного пункту та 2,8 га за межами населеного пункту за 2014 рік сплачено 4044,10 грн., а за 2015 рік 5275,16 грн.
Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст.141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.
Відповідно до ч.2 ст.149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Однак, вилучення ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося. Крім того, залізниця, як суміжний користувач, не погоджувала ні проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі, погодження на вилучення земельної ділянки не надавала.
Відповідно до п.б ч.4 ст.84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, землі під державними залізницями, а отже, ОСОБА_1 сільська рада Глибоцького району Чернівецької області не мала правових підстав виносити згадане рішення про передачу у власність земельної ділянки, яка накладається з смугою відведення залізниці.
Згідно п.5 ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України №562 від 18.12.1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю чи землекористування. Пунктом 6 ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 Української PCP «Про земельну реформу»(зі змінами та доповненнями) визначено, що землекористувачі повинні до 01.01.2008 року оформити право власності або право користування землею.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року у справі №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення»Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право користування, визнані неконституційними.

Таким чином, оформлення права постійного користування відповідно до норм Земельного кодексу України, на землі, які фактично перебувають у користуванні залізниці, не є обмеженими у часі.

Згідно п.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 1 ст.155 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку підставою звернення до суду є порушення права користування земельною ділянкою в результаті протиправних дій відповідачів.

Згідно ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 цієї статті способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім цього, відомості про землі, їх власників та користувачів вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до підпунктів 1-16 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрі; України від 17.10.2012 №1051, ведення якого згідно п.4 Порядку здійснює Держгеокадастр України та його територіальні органи, до складу яких відповідно до п.5 Порядку входять державні кадастрові реєстратори.

До набрання чинності вищевказаним Порядком, такі відомості вносились до Поземельної книги-згідно із Порядком ведення Поземельної книги, затвердженим постановою Кабінет-Міністрів України від 09.09.2009 № 1021.

Відповідно до п.п. 60-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації, забезпечує ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.41 ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. №1141 Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що спірна земельна ділянка відповідача, частково накладається на землі позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, ст. ст. 68 ЗК України, ст. 11 Закону України "Про транспорт", ст.. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, керуючись ст. ст.3, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 84, 88, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради № 42-3/2006 від 14.07.2006 в частині надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що в с. Йорданешти Глибоцького району, Чернівецької області, в тій частині яка частково накладається на землі залізниці.

Визнати недійсним державний акт серії ЯД № 075148 на право власності на земельні ділянки виданий ОСОБА_2 кадастрові № :01:001:0112 та № :01:001:0113 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровим номером :01:001:0112 та № :01:001:0113 у державному реєстрі прав та скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельних ділянок за кадастровим номером :01:001:0112 та № :01:001:0113, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: