Справа № 357/5511/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області, 3-я особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, про визнання недійсним рішення та поновлення на квартирному обліку,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 10.05.2017 року вона отримала виписку з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 № 7 від 20.04.2017 року про зняття її з квартирного обліку у зв`язку з тим, що її звільнено з лав Збройних Сил України по закінченню контракту, її безперервна військова служба складає більше 20 років, у грудні 2008 року вона вийшла на пенсію за вислугу років, з 25.10.1994 року перебувала на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 в складі 2 особи. Позивач просить суд визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття її з квартирного обліку, яке оформлене протоколом № 7 від 20.04.2017 року; зобов`язати відповідача поновити її разом з членом сім`ї ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 міста Біла Церква з 25.10.1994 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі представника відповідача до суду не надходило, представник позивача просив суд провести розгляд даної справи без участі відповідача в загальному порядку.

Представник 3-ї особи - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що за наказом командира військової частини НОМЕР_2 м. Біла Церква від 01.12.2008 року № 286 молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом 85 підпункт «а» /після закінчення строку контракту/ Положення про проходження військової служби солдатами /матросами/, сержантами і старшинами Збройних сил України з 01 грудня 2008 року, виключено зі списків особового складу військової частини, знято зі всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського об`єднаного міського військкомату Київської області, що стверджується копією витягу з цього наказу /а.с.12/.

Як зазначено в наказі, звільняється із залишенням на квартирному обліку для отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України на загальній черзі.

Згідно витягу з послужного списку молодшого сержанта ОСОБА_1 , вона призвана на військову службу з 16.09.1988 року, звільнена зі служби 01.12.2008 року, тобто, календарна вислуга позивача на військовій службі становить більше 20 років /а.с.13/.

З матеріалів справи також вбачається, що на засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_3 25.10.1994 року було прийнято рішення про зарахування позивача на квартирний облік для отримання житла в м. Білій Церкві, про що свідчить витяг з протоколу засідання житлової комісії № 166 від 25.10.1994 року /а.с.15/.

Позивач разом з сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час зареєстровані по АДРЕСА_1 , який належить КЕВ м. Біла Церква, що стверджується копією довідки з місця проживання /а.с.10/.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 міста Біла Церква від 20.04.2017 року, яке оформлено протоколом № 7 /а.с.11/, позивача знято з квартирного обліку у цій військовій частині з членом сім`ї відповідно до п.2.16 наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами, оскільки її звільнено зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства /п.1.5 Інструкції/.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, позивач, вислуга на військовій службі якої більше 20 років, яка разом з членом сім`ї зареєстровані в гуртожитку, наймає житло, є пенсіонером за вислугою років, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинна перебувати на квартирному обліку.

Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила п. 2,16 вказаної вище Інструкції, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами.

Так, за ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Згідно положень п.2.18 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

А оскільки позивача звільнено з військової служби з підстав не зазначених в абзаці першому пункту 2.16 Інструкції /закінчення строку контракту/, то відповідачем і було прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку.

Але на дату звільнення позивача зі служби у грудні 2008 року діяв Наказ Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», відповідно до п.3.10. якого військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Якщо військовослужбовець, який перебуває на обліку, обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку реєстрації, інший населений пункт, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або у відставку за віком подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційного органу необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби.

Він також може скористатися правом отримати житлове приміщення після звільнення з військової служби від виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.

Отже, позивачу, яка була звільнена з військової служби у запас, відповідно до вказаних положень було гарантовано право залишитися на квартирному обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші

нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і

припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

А тому з врахуванням наведених вище правових норм суд вважає, що позивач мала право після звільнення зі служби залишатися на квартирному обліку у військовій частині за останнім місцем проходження служби.

Відповідно до п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», яка є чинною, право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадку виходу на пенсію.

Згідно з п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку,

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових

умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави

для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової

компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції від 30.11.2011 року усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки вона зареєстрована у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечена, підстави для зняття її з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби були відсутні.

А тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати в/ч НОМЕР_1 поновити її разом з членом сім`ї - сином ОСОБА_2 на квартирному обліку у цій військовій частині.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.

Керуючись ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст.ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст.40 ЖК України, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області, оформлене протоколом № 7 від 20.04.2017 року, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області поновити ОСОБА_1 разом з членом сім`ї ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області з 25.10.1994 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. М. Дмитренко