Номер провадження 2/229/542/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

за участю секретаря

судового засідання Пивовара В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити у повному обсязі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - про усунення перешкод в користуванні власністю.

У позові вказала, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. За вказаною адресою, крім позивача, зареєстрований відповідачі по справі, які ніколи не проживала і наразі не проживають за вказаною адресою. Стосунки з відповідачами не підтримує, де наразі проживають відповідачі не знає.

Довготривалий час, а саме з літа 2011 року, відповідач в домі не проживає, не несе витрат на утримання, не сплачує комунальні платежі, не знявся з реєстрації. За його словами виїхав до Пермської області Російської Федерації, зв'язок підтримується виключно за допомогою мережі Інтернет. У зв'язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідача, вона позбавлена права розпорядитися належним майном, також сплачує усі комунальні послуги по кількості зареєстрованих у будинку осіб. Відповідачі не проживають у будинку, послугами не користуються, однак вона мусить сплачувати за всі нараховані комунальні послуги, що ставить її у скрутне матеріальне старновище.

Відповідачі добровільно не знялися з реєстрації у будинку, тим самим порушують право власності позивачки, та право користування та розпорядження нерухомими майном у повному обсязі. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.

У судове засідання позивачка не з'явилася. Проте надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на задоволенні позову, проти заочного рішення не заперечує /а.с. 26/.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте не з'явилися у судове засідання, не надали заперечень на позовну заяву, або інших доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе заслухати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаною нормою закону, а не ст.ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідачів приватним.

Суд установив, що позивачка є власником житлового будинку, жилою площею- 18,4 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_1. Підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно. /а.с. 6-7/. За адресою спірного будинку, зареєстровані відповідачі по справі, що підтверджується витягом з домової книги /а.с. 8/

Судом установлено, що відповідачі не проживали в житловому будинку, не несуть витрат на його утримання, не сплачують комунальні платежі, факт непроживання відповідачки підтверджується актом обстеження квартири, який було складено головою територіального комітету за участю сусідів.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідачі відсутні в будинку понад один рік без поважних причин, що порушує права власника житла, яка на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, будь-яких інших домовленостей між ними не існує.

Таким чином, суд вважає, що позов про усунення перешкод в користуванні власністю доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 346, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, своєю власністю, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловою площею в будинку АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстрації в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров