Ухвала

іменем україни

7 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дем'яносова М.В., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із позовом, у якому просило звільнити з-під арешту нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1 яке на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47998733 від 2 липня 2015 року, перебуває під арештом.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 4 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0. На забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 91379 від 4 серпня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1

12 грудня 2011 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором.

31 серпня 2016 року при зверненні до нотаріуса, позивачу стало відомо, що на нерухоме майно накладено арешт відділом державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47998733 від 2 липня 2015 року.

У зв'язку з цим, позивач вважав, що він позбавлений права щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року, у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки арешт на іпотечне майно накладено постановою державного виконавця для задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект»,яке є стороною виконавчого провадження, наявні обтяження у виді арешту нерухомого майна не порушують права позивача як іпотекодержателя та гарантують йому пріоритет перед іншими стягувачами для задоволення вимог за кредитним договором №0 від 4 серпня 2008 року за рахунок предмету іпотеки. При цьому позивачем не доведено, яким чином постановою про арешт майна боржника та оголошенням заборони на його відчуження від 2 липня 2015 року порушено, не визнано чи оспорено його права, свободи та інтереси.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити,рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук М.В. Дем'яносов
Ю.Г. Іваненко

Колегія суддів: