АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

12 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року,

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати заповіт, укладений його матір'ю ОСОБА_3 25 вересня 1999 року недійсним, посилаючись на те, що підпис у заповіті їй не належить, а також вказував, що оспорюваий правочин не відповідав волі матері..

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_3 З листа державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 17 липня 2015 року йому стало відомо, що померла ОСОБА_3 заповіла належну їй Ѕ частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 ОСОБА_2 Позивач зазначав, що підпис на заповіті відрізняється від інших зразків підпису померлою, а також вказував на те, що вказаний правочин волевиявленню матері не відповідав.

За клопотанням позивача судом першої інстанції було призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи виконаний підпис у заповіті від імені ОСОБА_3 нею чи іншою особою. З висновку експерта вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3 у заповіті від 25 вересня 1999 року виконаний ОСОБА_3

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено, що заповіт було укладено всупереч дійсного волевиявлення померлої ОСОБА_3 Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.1234, 1235, 1248, 1257 ЦК України.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги покази свідків, які свідчать про те, що заповіт не відповідав волевиявленню померлої. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки всі булим предметом перевірки під час розгляду справи у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Позивачем при зверненні до суду з позовом та апеляційною скаргою не було надано належних доказів на підтвердження недійсності заповіту.

Посилання позивача та допитаних в судовому засіданні у суді першої інстанції свідків на те, що між померлою та її сином ОСОБА_1 були добрі стосунки не можуть свідчити про те, що зміст заповіту не відповідав волі заповідача.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 25 вересня 1999 року заповіла своїй дочці ОСОБА_2 Ѕ часину належного їй жилого будинку №37 по вул. Тухачевського в м.Києві. Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Вісімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Коновал З.Ф. 25 вересня 1999 року та підписано особисто ОСОБА_3 Доказів на підтвердження протилежного волевиявлення померлої щодо розпорядження належним їй майном матеріали справи не містять.

Крім того, слід зазначити, що позивач при зверненні до суду одночасно посилався на те, що ОСОБА_3 не підписувала заповіт, а також на те, що він не відповідав її волі, що є взаємовиключним.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/12165/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8138/2017

Головуючий у суді першої інстанції:Ульяновська О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.