Ухвала

іменем україни

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» СлавкіноїМарини Анатоліївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року, позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» СлавкінаМ.А. просить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без руху указану позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява не містить ціни позову щодо вимог майнового характеру, не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а також відсутні додатки до позовної заяви.

Зокрема, суд вважав, що позивачем помилково сплачено судовий збір за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки за ставкою, встановленою для позовів немайнового характеру.

Визнаючи неподаною та повертаючи зазначену позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви та помилково сплачено судовий збір за ставками, встановленими до позовів немайнового характеру, у той час, як позивачем заявлено вимоги про звернення стягнення на майно, тому і судовий збір повинен бути сплачений за ставками, враховуючи майновий характер спору, виходячи з ціни позову.

Однак із вказаними висновками не можна погодитися повністю з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України установлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній станом на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній станом на час подання позовної заяви) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: 1) позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; 2) позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 січня - 1 378 грн, з 01 травня - 1 450 грн, з 01 грудня - 1 600 грн.

Разом із тим згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 7), вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

У зв'язку з цим та враховуючи, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже зверталося до суду із позовом до ТОВ «Неопол-Ваші Меблі», ПП «Етралюкс», ПП «Мегабайт», ПП «Неопол», ПП «Плиткомм», ПП «А.К.М.» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2010 року № 277, суд помилково вважав, що за подання позовної заяви ПАТ «ВіЕйБі Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач повинен був сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру, виходячи з ціни позову.

Та обставина, що у справі, яка розглядалася господарським судом м. Києва, не вирішувалося питання про стягнення кредитної заборгованості безпосередньо з ОСОБА_4, яка не була стороною указаного спору, проте є відповідачем у цій справі, не впливає на характер спірних правовідносин із врахуванням вищевказаних роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Крім того, ОСОБА_4 і не могла бути відповідачем у тій справі, оскільки є іпотекодавцем за відповідним договором іпотеки, а позовні вимоги полягали у стягненні кредитної заборгованості.

Статтею 1 ЦПК України установлено, що завданнями цивільного судочинства є, зокрема справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проте ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не звернули уваги на вищевказане та на те, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд справи судом, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Разом із тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦПК України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У позовній заяві ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказувало на те, що рішенням господарського суду м. Києва від 18 грудня 2013 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ТОВ «Неопол-Ваші Меблі», ПП «Етралюкс», ПП «Мегабайт», ПП «Неопол», ПП «Плиткомм», ПП «А.К.М.» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2010 року № 277, а саме: простроченого кредиту у сумі 4 313 461 грн 51 коп.; прострочених процентів у сумі 99 135 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 129 003 грн 34 коп.; пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 7 170 грн 91 коп.; 3 % річних у сумі 32 601 грн 93 коп.; штрафних санкцій у розмірі 5 % від суми кредиту за порушення умов договору у розмірі 634 270 грн 05 коп.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 22 441 грн 09 коп. Отже, рішенням господарського суду стягнута заборгованість в загальному розмірі 5 238 083 грн 83 коп. Проте, у дані справі ПАТ «ВіЕйБі Банк» зазначило, що станом на 29 березня 2016 року загальна сума заборгованості становить 6 909 677 грн 90 коп.

За таких обставин суд першої інстанції повинен був визначити розмір судового збору, у тому числі й за ставкою майнового характеру спору, виходячи з різниці вищевказаних сум заборгованості.

У зв'язку з цим передчасним є висновок суду про визнання неподаною та повернення позовної заяви.

Виходячи з викладеного та відповідно до вимог ч. 2 ст. 342 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлені у справі ухвали судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

О.М.Ситнік

О.В.Ступак