Справа № 628/873/17
Провадження № 2/628/597/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Цендра Н.В.

за участю секретаря - Кравцової В.М.,

адвоката - Скородєлової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування першої черги спадкування, та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 до виконавчого комітету Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, третя особа: Куп'янська державна нотаріальна контора про встановлення фактів та визнання права власності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її бабуся ОСОБА_5. На день свої смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2842 га, розташована на території Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, належне спадкодавиці на праві власності, та право на земельні частки паї, посвідчене двома сертифікатами, а також пай в майні, колишнього КСП ім. Щорса, успадковані ОСОБА_5 після смерті співмешканця ОСОБА_6, з яким ОСОБА_5 фактично проживала однією сім'єю більш як п'ять років до дня його смерті.

ОСОБА_5 не залишила заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла онука спадкодавці ОСОБА_2 за правом представлення своєї матері та доньки спадкодавиці ОСОБА_7, яка померла до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6

Заявник просила видати додаткове свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) та майновий пай члена колишнього КСП ім. Щорса Куп'янського району, належне ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та право на земельну частку (пай) та майновий пай члена колишнього КСП ім. Щорса Куп'янського району, належне ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, але нотаріус відмовив у видачі додаткового свідоцтва. На день смерті ОСОБА_8 його спадкоємцями за законом були: син ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_10 Відомостей про прийняття ними спадщини немає. Куп'янською держнотконторою спадкова справа після ОСОБА_8 не заводилась. Документів на підтвердження родинних відносин ОСОБА_8, як з сином, так і з дружиною, немає. Прізвища сина та батька не співпадають (батько ОСОБА_8, син - ОСОБА_9, ім'я батька ОСОБА_11 - по батькові сина - ОСОБА_12). Прізвища чоловіка та дружини не співпадають (чоловік ОСОБА_8, дружина - ОСОБА_10. Сертифікат на право на земельну частку пай та майновий сертифікат оформлений на прізвище ОСОБА_12, в той час як прізвище спадкодавця - ОСОБА_8

ОСОБА_9 не залишив заповіту на випадок своєї смерті, а відомостей про спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Куп'янською держнотконторою спадкова справа не заводилась.

Заявник ОСОБА_2 зазначає, що її бабуся - ОСОБА_5 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_9 однією сім'єю на протязі більш як п'яти років до дня його смерті, однак цей факт не є встановленим належним чином, лише підтверджується довідкою Піщанської сільради та актом, який складено жителями с. Піщане та завіреного Піщанською сільрадою. Тому, вищевказані обставини змушують ОСОБА_2 звертатися до суду з даним позовом з метою захисту своїх спадкових справ.

Окрім первісно заявлених позовних вимог судом були розглянуті самостійні позовні вимоги до предмету спору третьої особи, які заявлені ОСОБА_3, за якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4. У своїх позовних вимогах ОСОБА_3 посилається на те, що померлий ОСОБА_8 є його двоюрідним прадідом, а ОСОБА_9 являється йому двоюрідним дідом тому він хоче поновити своє право на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9 так як вчасно не встиг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У своїх вимогах, щодо предмету первісного позову, ОСОБА_3 просить суд встановити факт належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну частку, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_8, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та його дідом ОСОБА_9 та надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Крім того, просили відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 в частині поновлення строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 проти задоволення позову в частині встановлення фактів не заперечували.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. При вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у частині визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_13 та встановлення факту проживання однією родиною ОСОБА_5 та ОСОБА_13 Проти задоволення іншої частини позовних вимог не заперечували. Просили задовольнити позовні вимоги третьої особи у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_9 на момент смерті не мешкав однією родиною з ОСОБА_5, оскільки остання мешкала в смт. Куп'янськ-Вузловий окремо від ОСОБА_9, а довідки сільської ради про факт мешкання однією родиною ОСОБА_5 та ОСОБА_9 видавалися зі слів і не можуть відповідати дійсності. Також зазначили, що ОСОБА_3 не знав, що після смерті прадіда залишилося спадкове майно.

Третя особа - завідувач Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, зазначив, що заперечень по суті заявлених позовних вимог не має і у вирішенні питань поставлених у даній справі покладається на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла ОСОБА_10, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_10 заповіла все своє майно своєму синові ОСОБА_6, що підтверджується ксерокопією заповіту від 06 листопада 2000 року (а.с. 26).

За життя ОСОБА_10 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб зареєстрованого 12 серпня 1978 року актовий запис про смерть №5, дівоче прізвище ОСОБА_10 - «ОСОБА_10» (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_9, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 та довідкою №5 від 20 квітня 2005 року наданої керівником органу реєстрації актів цивільного стану (а.с. 14, 23)

ОСОБА_6 за життя належало на праві власності право на земельну частку (пай) члена КСП ім. Щорса с. Піщане Куп'янського району Харківської області в розмірі 7,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10. Даний факт також підтверджується записом про передачу прав на земельну частку (пай) у сертифікаті на право на земельну частку (пай) який був виданий на ім'я ОСОБА_15 (а.с. 12, 17).

ОСОБА_12 за життя належало право на земельну частку (пай) члена КСП ім. Щорса с. Піщане Куп'янського району Харківської області в розмірі 7,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 18).

Начальник управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області надав довідки від 15 березня 2017 року та 17 березня 2017 року про те, що сертифікат НОМЕР_3 на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП ім.. Щорса Куп'янського району Харківської області на ім'я ОСОБА_12 було видано ОСОБА_2, а сертифікат НОМЕР_4 на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП ім.. Щорса Куп'янського району Харківської області на ім'я ОСОБА_6 в управління Держгеокадастру не виявлено. Також зазначено, що земельні ділянки в натурі на підставі вищевказаних сертифікатів не визначалися, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не видавалися (а.с. 24,25).

Довідкою №86 від 13 березня 2017 року наданою Піщанським сільським головою підтверджується той факт, що ОСОБА_16 на день власної смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_17 та сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6

Довідкою №87 від 13 березня 2017 року наданою Піщанським сільським головою підтверджується той факт, що ОСОБА_9 на день власної смерті, був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_7.

Довідкою №91 від 13 березня 2017 року наданою Піщанським сільським головою підтверджується той факт, що згідно з списку власників майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса затвердженого зборами співвласників від 19 квітня 2001 року було виділено майнові частки на ім'я - ОСОБА_12 0,37 відсотків та ОСОБА_15 0,14 відсотків (а.с. 21).

ОСОБА_2 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_8, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13).

Згідно Акту від 29 березня 2017 року, який був підписаний мешканцями села Піщане Куп'янського району - ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_14 та ОСОБА_25 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 Разом з нею на правах чоловіка проживав ОСОБА_9 з 1988 року і по день своєї смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_8 року, разом вони вели спільне господарство. Поховання ОСОБА_9 було проведено з домоволодіння ОСОБА_5 її онукою ОСОБА_2. (а.с. 22).

Факт сумісного проживання протягом 17 років та ведення спільного господарства ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підтверджується довідкою №266 від 27 травня 2005 року наданої сільським головою Піщанської ради (а.с. 23 з оборотної сторінки, 136).

ОСОБА_2 отримала у спадщину після смерті бабусі ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 5,2842 га. розташованої на території Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 27).

Родинний зв'язок позивача ОСОБА_2 з померлою бабусею ОСОБА_5 підтверджують надані до суду документи, а саме: свідоцтво про народження матері позивача - ОСОБА_26, свідоцтво про народження ОСОБА_27, свідоцтво про одруження ОСОБА_27 з ОСОБА_28, свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_28 та ОСОБА_29 та свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_29 та ОСОБА_30 (а.с. 28, 30-33).

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть НОМЕР_5Бабуся ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть НОМЕР_5 актовий запис №703 (а.с. 34).

Постановою від 28 березня 2017 року державний нотаріус Куп'янської державної контори відмовила ОСОБА_2 у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року бабусі ОСОБА_5 та роз'яснила ОСОБА_2 її право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій (а.с. 10).

Крім того, в постанові нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій зазначено, що видати ОСОБА_2 додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої бабусі ОСОБА_5 не уявляється можливим, у зв'язку з тим, що нотаріус не може встановити факт спільного проживання спадкодавиці ОСОБА_5 та ОСОБА_9 більш ніж 5 років до дня його смерті; встановити факт належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну ділянку виданого на ім'я ОСОБА_12; встановити факт родинних відносин ОСОБА_8 та ОСОБА_6, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_17; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6, а також ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8 (а.с. 10-11).

Також постановою від 29 березня 2017 року державний нотаріус Куп'янської державної контори відмовила ОСОБА_32, яка діяла на підставі довіреності від імені свого сина ОСОБА_3 у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року діда ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 року прадіда ОСОБА_8 і роз'яснила ОСОБА_33 її право звернутися до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини та визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій (а.с. 44).

Крім того, в постанові нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій зазначено, що видати ОСОБА_3 додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року діда ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 року прадіда ОСОБА_8 не уявляється можливим, у зв'язку з тим, що нотаріус не може встановити факт належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну ділянку виданого на ім'я ОСОБА_12; встановити факт родинних відносин ОСОБА_8 та ОСОБА_6; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та його дідом ОСОБА_6 (а.с. 44-45).

Беручи до уваги постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, встановлено, що позивач та третя особа позбавлені можливості скористатися своїми спадковими правами та отримати спадщину після ОСОБА_8, у зв'язку з неможливістю встановити родинні відносини спадкодавця та спадкоємців.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні повідомила, що коли вони приїхали в с. Піщане в 1994 р. ОСОБА_9 вже мешкав однією родиною з ОСОБА_5 і мешкав з нею по день своєї смерті. Вони вели спільне господарство, розводили кролів, кіз та курей, жили як чоловік і дружина. Зазначила, що вона тісно спілкувалася з родиною ОСОБА_9 та перебувала у дружніх відносинах з ними. Коли ОСОБА_9 помер, похорони проводили з подвір'я ОСОБА_5, за поховання відповідали ОСОБА_2 та її мати.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 мешкали в АДРЕСА_10 поряд з домоволодінням родини свідка та проживали разом протягом 15-17 років і вели спільне господарство, розводили кіз, кролів та свиней. ОСОБА_34 була в лікарні ОСОБА_9 приходив до нього та телефонував у лікарню до ОСОБА_5, а на наступний день ОСОБА_9 помер. Свідок зазначив, що він живе через два будинки від домоволодіння де сумісно мешкали ОСОБА_9 та ОСОБА_5 Поховання ОСОБА_9 проходило на подвір'ї будинку ОСОБА_5 Також підтвердив той факт, що ОСОБА_8 був батьком ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні повідомив, що він працював дільничним інспектором в с. Пісчане з 1996 року по 2005 рік. З 1996 року ОСОБА_9 сумісно проживав з ОСОБА_5 Також зазначив, що він виїжджав за викликом ОСОБА_5 коли ОСОБА_9 випивав та починав її сварити. ОСОБА_9 був членом сім'ї ОСОБА_5, мешкали вони однією родиною, протоколи відносно ОСОБА_9 складалися за порушення у сім'ї, на даний час не може їх надати у зв'язку з їх знищенням.

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні повідомив, що є двоюрідним братом ОСОБА_37 та підтвердив той факт, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 тривалий час мешкали разом та вели спільне господарство в АДРЕСА_10. Зазначив, що його сестра мешкає через паркан з домоволодінням де сумісно проживали останні, тому він неодноразово бачив як ОСОБА_9 та ОСОБА_5 разом проживають та ведуть сумісне господарство. Зазначив, що похованням ОСОБА_9 займалася ОСОБА_2 та її мати.

Свідок ОСОБА_38 у судовому засіданні також підтвердив факт сумісного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_10. Зазначив, що останні мешкали однією родиною протягом 10-ти чи 15-ти років, вели сумісне господарство, саджали огород, тримали кіз, кролів. Зазначив, що ОСОБА_9 помер у хаті ОСОБА_5 і похорони також проходили на подвір'ї її домоволодіння за кошти ОСОБА_2 та її матері. Також підтвердив той факт, що ОСОБА_8 був батьком ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні також підтвердила факт сумісного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в с. Пісчане, де свідок працювала секретарем сільської ради з 1986 року по 1998 рік. Зі слів свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_5 мешкали разом приблизно 12-15 років та вели спільне господарство. ОСОБА_9 був похований з двору ОСОБА_5, а в похованні допомагала донька ОСОБА_5 - ОСОБА_2 Крім того, вказала, що ОСОБА_8 був батьком ОСОБА_9, а сім'я ОСОБА_32 також є родичами померлого ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні також підтвердив факт сумісного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в с. Пісчане. Надав аналогічні покази, які надавали попередні свідки у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_41 у судовому засіданні також підтвердив факт сумісного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в с. Пісчане. Зазначила, що вони проживали однією родиною більше 10 років але точний період коли вони мешкали разом вказати не може. Також не змогла повідомити суду за чиї кошти були поховання ОСОБА_9, але зазначила, що скоріше за все, поховання відбувалося з подвір'я ОСОБА_5 Крім того, зазначила, що ОСОБА_42 дійсно є правнуком ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_43 у судовому засіданні повідомила, що вона працює вчителем в ЗОШ с. Пісчане і може підтвердити, що ОСОБА_42 є правнуком ОСОБА_40 та ОСОБА_11, а ОСОБА_9 є двоюрідний дід ОСОБА_42 Вказала, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дійсно мешкали в одному будинку, але чи в них був спільний бюджет вона сказати не може.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_2 являється їй троюрідною онукою, а сама свідок працювала при сільській раді та знає родини ОСОБА_9 та ОСОБА_8, тому може підтвердити родинні відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Також підтвердила факт проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 однією родиною багато років, зазначила, що вони вели спільне господарство розводили кіз, кролів та інше господарство. ОСОБА_9 був похований з двору ОСОБА_5, а витратами на поховання займалася донька ОСОБА_5 - ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_44 у судовому засіданні повідомила, що вона раніше працювала листоношою у с. Пісчане та носила пенсію ОСОБА_5 та ОСОБА_9, які отримували пенсії кожний за місцем своєї реєстрації, оскільки пенсію вона видавала лише за місцем реєстрації, тому свідок приходила до кожного окремо і вони чекали на пенсію за адресами свого місця реєстрації, ОСОБА_5 у своєму будинку, а ОСОБА_9 у своєму будинку.

Свідок ОСОБА_45 у судовому засіданні повідомила, що вона працювала фельдшером у с. Пісчане з 1988 року по 1994 рік. Підтвердила факт родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, також вказала, що після 1994 року їй нічого не відомо про життя ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_46 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не мешкали однією родиною. ОСОБА_9 іноді приходив до ОСОБА_5 полоти огород, приглядати за будинком та кормити кролів. Іноді ОСОБА_9 приходив до ОСОБА_5 але вона його не впускала у будинок. Зазначив, що ОСОБА_9 помер у будинку ОСОБА_5, адже він приглядав за житлом коли останньої не було вдома.

Свідок ОСОБА_47 у судовому засіданні повідомила, що вона являється сестрою ОСОБА_4 та працює вчителем у ЗОШ с. Пісчане. Також зазначила, що її будинок розташований поруч із будинком ОСОБА_5 куди іноді приходив ОСОБА_9 допомагати по дому, але однією родиною він з нею не мешкав, іноді ОСОБА_5 виганяла його та не пускала у свій будинок. Крім того, вказала, що ОСОБА_5 розпорядилася будинком ОСОБА_9 та почала його розбирати на «кирпич», тому його будинок став не придатний для житла і він був вимушений жити у хаті ОСОБА_5 де і помер, але на момент смерті ОСОБА_9 ОСОБА_5 не проживала разом з ним.

Свідок ОСОБА_48 у судовому засіданні повідомив суду, що він являється батьком ОСОБА_4 та може підтвердити той факт, що ОСОБА_13 жив у будинку свого батька ОСОБА_8. Про те, що ОСОБА_5 жила однією родиною з ОСОБА_9 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_49 у судовому засіданні повідомив, що він знав ОСОБА_9, який мешкав до 1995 року разом з ОСОБА_50. Також зазначив, що ОСОБА_9 зловживав спиртними напоями, більше нічого не зміг повідомити суду по даній справі.

Свідок ОСОБА_51 у судовому засіданні повідомила, що вона живе у с. Пісчане поряд із будинком дядька третьої особи. Де саме помер ОСОБА_9 свідку не відомо, але вона зазначила, що останній не жив з ОСОБА_5, а жив з ОСОБА_55.

Свідок ОСОБА_52 у судовому засіданні повідомив, що він являється двоюрідним братом третьої особи ОСОБА_4 З 2000 по 2005 роки він працював листоношею в Берестовому та Піщаному і приносив пошту ОСОБА_9, який завжди був у своєму будинку. Зазначив, що ОСОБА_9 не проживав однією родиною з ОСОБА_5 Також, підтвердив факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Стосовно встановлення факту родинних відносин суд встановив наступне.

Відповідно ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як встановлено у судовому засіданні позивач просить суд встановити факт родинних відносин ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_17, а третя особа, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору просить суд встановити родинні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9

З наявних доказів в матеріалах справи та показань свідків, суд приходить до висновку, що зазначені факти родинних відносин знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а саме, що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_6, а також, що ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_17, крім того, ОСОБА_6 є дідом ОСОБА_3. Крім того, з приводу встановлення факту родинних відносин не заперечувала жодна із сторін по справі. Крім того ОСОБА_2 підтвердила той факт, що ОСОБА_6 є дідом ОСОБА_3. У зв'язку з чим позов ОСОБА_2 та позов третьої особи в частині встановлення фактів родинних відносин підлягають задоволенню у повних обсягах.

Стосовно спільних позовних вимог в частині встановлення факту належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_6 виданого на ім'я ОСОБА_12, судом встановлено наступне.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно із п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкові права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Таким чином, означені норми права та судова практика свідчить про безумовне право особи на земельну частку (пай), пов'язуючи виникнення такого права з наявністю у особи сертифікату на право на земельну частку (пай).

Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними.

Згідно положень ч. 7 ст. 25 Земельного кодексу України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Член господарства, якому надавалася земельна частка (пай), отримував державний документ, що посвідчує право на таку частку, сертифікат на право на земельну частку (пай). В сертифікаті зазначалися розмір частки в умовних кадастрових гектарах та вартість у грошовому вираженні, інших відомостей сертифікат не містив.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 за життя належало право на земельну частку (пай) члена КСП ім. Щорса с. Піщане Куп'янського району Харківської області в розмірі 7,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак, у зв'язку з наявними розбіжностями у написанні прізвища та ім'я держателя сертифікату, спадкоємці не можуть підтвердити у державних органах дійсність даного сертифікату. Дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що спірний сертифікат видавався саме ОСОБА_8, а під час написання прізвища та ім'я держателя сертифікату уповноважена особа допустила помилки та зазначила невірно ОСОБА_12 замість вірного ОСОБА_8. Отже, позовні вимоги в частині встановлення факту належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_6 виданого на ім'я ОСОБА_12 підлягають задоволенню, крім того, в даній частині позовні вимоги ніким не оспорювалися.

Стосовно спільних позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тому, беручи до уваги, що ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, однак спадщина до набрання чинності ЦКУ в редакції 2004 р. не була ніким із спадкоємців прийнята, суд при вирішенні даного питання застосовує законодавство, чинне на момент розгляду справи.

Так відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_9 на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно мешкав з спадкодавцем ОСОБА_8, за адресою АДРЕСА_11. Разом з ним також постійно мешкала та була зареєстрована його мати ОСОБА_17. ОСОБА_9 про відмову від спадщини не заявляв. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті його батька та прийняття спадщини ОСОБА_10 після смерті її чоловіка, які фактично прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка відповідно. З урахуванням того, що відсутні правовстановлюючі документи та нотаріально оформити спадщину чи іншим шляхом визнати право неможливо, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі.

Стосовно самостійних позовних вимог ОСОБА_2 в частині встановлення факту спільного проживання з 1988 року її бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року по день смерті останнього, судом встановлено наступне.

На підставі ст. 234 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п. 7. постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення» - відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

В силу ст. 60, 59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги довідку голови сільської ради в якій зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 протягом 17 років вели спільне господарство, акт сумісного проживання складений мешканцями села Піщане в якому серед іншого зазначено, що ОСОБА_5, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12, а разом з нею на правах чоловіка проживав ОСОБА_9 з 1988 року і по день своєї смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_8 року, вели спільне господарство. Поховання ОСОБА_9 було проведено з домоволодіння ОСОБА_5 її онукою ОСОБА_2. Даний акт підписано мешканцями села Піщане та секретарем сільської ради с. Піщане. Обставини викладені в вищевказаних документах також підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_41, ОСОБА_40, ОСОБА_39, ОСОБА_38, ОСОБА_36, ОСОБА_35, ОСОБА_20 та ОСОБА_19, які підтвердили, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вели спільне господарство, жили сумісно як чоловік та дружина, розводили домашню худобу, працювали на городі.

Стосовно показань свідків з боку третьої особи, відносно того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не мешкали разом, то суд до них ставиться критично, оскільки вони спростовуються показами свідків з боку позивача ОСОБА_2, документами, які містяться в матеріалах цивільної справи. Крім того свідки з боку третьої особи плуталися в своїх показах, були непослідовні, вказували, що ОСОБА_9 жив з іншою жінкою, однак не могли вказати період з якого по який ОСОБА_9 жив з іншою жінкою, деякі свідки вказували, що ОСОБА_9 з іншою жінкою жив у 80-х роках. Натомість свідки позивача у своїх показах не плуталися та були послідовні, підтвердили той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 більше п'яти років мешкали сумісно однією родиною, як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Поховання ОСОБА_9 відбувалося з подвір'я ОСОБА_5 та влаштовувала поховання за власні кошти родина ОСОБА_2 Крім того, деякі свідки з боку третьої особи давали суперечливі покази, так зазначаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не мешкали однією родиною, вказували, що іноді ОСОБА_5 виганяла ОСОБА_9 та не пускала його у свій будинок. Свідок ОСОБА_47 повідомила, що ОСОБА_5 розпорядилася будинком ОСОБА_9 та почала його розбирати на «кирпич», тому його будинок став не придатний для житла. Однак свідок ОСОБА_48 повідомив суду, що ОСОБА_13 жив у будинку свого батька ОСОБА_8. Крім того, більшість свідків, які заперечували з приводу проживання однією родиною ОСОБА_5 та ОСОБА_9 мають безпосередню зацікавленість в таких показаннях, так як вони мають родинні стосунки з сім'єю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету позову.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_9 обґрунтований та доведений у судовому засіданні. У зв'язку з чим, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 з приводу встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_53, та визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 право на спадкове майно, судом встановлено наступне.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець , який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В силу ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У судовому засіданні було підтверджено факт сумісного проживання однією родиною ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та факт належності спадкового майна померлому ОСОБА_9

та встановлено, що після померлого ОСОБА_9 його співмешканка ОСОБА_5, яка проживала з ним однією родиною понад п'ять років та вела спільне господарство, спадщину прийняла, однак до дня своєї смерті, не оформила своє право на неї.

Доводи представника третьої особи, на те, що на день смерті ОСОБА_5 не мешкала разом з ОСОБА_9, оскільки хворіла, у зв'язку з чим мешкала в Куп'янську, як на підставу відмови у задоволенні даної вимоги, суд вважає необґрунтованими та розцінює, як спосіб захисту, оскільки свідки у судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_5 дійсно хворіла і за декілька днів (3-5 днів) до дня смерті ОСОБА_9 поїхала лікуватися. Крім того, свідок ОСОБА_20 повідомив, що коли ОСОБА_54 була у лікарні, ОСОБА_9 приходив до нього та телефонував у лікарню до ОСОБА_5, а на наступний день ОСОБА_9 помер.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину більше ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає за необхідне встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_53, та визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 право на спадкове майно, тим самим задовольнивши у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2

Відносно доводів представника третьої особи про те, що згідно проекту організації території від 14.05.2004 р. виділено земельну частку пай на ім'я ОСОБА_12 в розмірі 5,2841 га, ОСОБА_10 в розмірі 6,9377 (а.с.86,89), а ОСОБА_2 просить визнати за нею право на земельні частки в інших розмірах, то судом встановлене наступне.

В силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому враховуючи, що спадкодавці за життя не набули права власності на земельні ділянки, то і спадкоємець не набуває права власності в порядку спадкування. В даному випадку до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцям на час відкриття спадщини. Так ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на день відкриття спадщини належало право на земельні частки (паї) в розмірі 7,42 в умовних кадастрових гектарах кожному, що підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай) № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 (а.с. 17,18), у зв'язку з чим, суд визнає за ОСОБА_2 право на земельні частки (паї) в тих розмірах, в яких вони належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини, і які підтверджені сертифікатами на право на земельну частку (пай) № НОМЕР_7, № НОМЕР_8. Разом з тим, суд роз'яснює ОСОБА_2, що для набуття права власності у встановленому законодавством порядку, вона повинна здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно.

Що стосується позовних вимог третьої особи в частині надання додаткового строку для прийняття спадщини, судом встановлено наступне.

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин. Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, яка за ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа ОСОБА_3 як спадкоємець не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, ОСОБА_3 вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

ОСОБА_3 просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його діда ОСОБА_9 Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що він не знав про наявність спадкового майна.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів. Об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій з подання до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда не було.

Враховуючи викладене ОСОБА_3 слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 1216-1218, 1261, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування першої черги спадкування - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання з 1988 року ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року по день смерті останнього.

Встановити факт належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_6 виданого на ім'я ОСОБА_12.

Встановити факт родинних відносин, про те що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_6 а також, що ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_17

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року після смерті ОСОБА_53, яка складається з права на земельну частку (пай згідно сертифікату НОМЕР_3 розміром 7,42 в умовних кадастрових гектарах, права на земельну частку (пай) згідно сертифікату НОМЕР_4 розміром 7,42 в умовних кадастрових гектарах у землях, майнового паю в розмірах 5254 грн. або 0.37 відсотків та 2024 грн. або 0,14 відсотків, які перебували у колективній власності КСП ім. Щорса, Куп'янського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року бабусі ОСОБА_5 право на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) згідне сертифікату НОМЕР_3 розміром 7,42 в умовних кадастрових гектарах, права на земельну частку (пай) згідно сертифікату НОМЕР_4 розміром 7,42 в умовних кадастрових гектарах у землях, майнового паю в розмірах 5254 грн. або 0,37 відсотків та 2024 грн. або 0,14 відсотків, які перебували у колективній власності КСП ім. Щорса Куп'янського району Харківської області

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 до виконавчого комітету Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області, третя особа: Куп'янська державна нотаріальна контора про встановлення фактів та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_8 сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_6 виданого на ім'я ОСОБА_12.

Встановити факт родинних відносин, про те що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_6 а також, що ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_17

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8.

Встановити факт родинних відносин, про те що ОСОБА_6 є дідом ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог третьої особи - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2017 року.

Суддя: Н.В. Цендра