АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пиляя Сергія Ігоровича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року та ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року

У справі за скаргою ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року скаргу задоволено частково /т. 2 а.с. 11-14/, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року виправлено описки / т. 2 а.с.23/.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, представник ПАТ «Родовід Банк» Пиляй С.І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 08.08.2015 р., у відповідності до вимог ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому посилання ОСОБА_6 на несвоєчасне направлення вказаного документа не є підставою для її скасування. Крім того, вказував на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов'язок перевірки факту отримання боржником постанови про відкриття провадження, а початком періоду для самостійного виконання рішення є дата винесення постанови про відкриття провадження. Крім того, законом допускається винесення постанови про арешт майна боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції щодо неправомірності таких дій суперечить нормам ЗУ «Про виконавче провадження» З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив ухвали суду скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

№ справи 757/19294/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4603 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвали скасуванню з прийняттям рішення про відмову у задоволенні скарги, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 14.10.2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/19294/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості за Кредитним договором № 38.3/АА-008.07.2 від 20.12.2007 у розмірі 318 298 доларів США 72 цента, а також судові витрати у розмірі 3 441 грн.

31.07.2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. було відкрито виконавче провадження ВП №48271626 з виконання зазначеного вище виконавчого листа, накладено арешт на майно боржника, копія вказаної постанови на адресу боржника була направлена 06.08.2015 р. та отримана 08.08.2015 р. (а.с. 221-222 том ІІ).

Частково задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 25 цього Закону.

Встановивши, що копія вказаної постанови на адресу боржника була направлена 06.08.2015 р. та отримана 08.08.2015 р., суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії старшого державного виконавця щодо ненаправлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48271626 від 31.07.15 є неправомірними, оскільки це позбавляє заявника права на самостійне виконання судового рішення, що тягне за собою скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48271626 від 31.07.15 та як наслідок постанову про арешт майна.

Визнаючи протиправною постанову про арешт майна боржника, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» якою встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №48271626 від 31.07.15 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. в редакцій станом на 31.07.2015 р., державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Копію постанови отримано боржником 08.08.2015 р., що встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, визнання судом першої інстанції протиправними дій щодо не направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, суперечать матеріалам справи.

Крім того, ст. 27 та ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. в редакцій станом на 31.07.2015 р. мають інший виклад, ніж той, на який посилається суд першої інстанції, та не зобов'язують державного виконавця перед початком примусового виконання рішення суду, перевіряти факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

В частині, що стосується неправомірності винесення постанови про накладення арешту на майно, одночасно з відкриття виконавчого провадження, слід вказати, що абз. 2 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. в редакцій станом на 31.07.2015 р. передбачає, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Така заява стягувача була наявна, викладена у заяві про відкриття виконавчого провадження /т. 2 а.с.38/, у зв'язку з чим накладення арешту на майно правомірне, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи викладене, колегія суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пиляя Сергія Ігоровича на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року та від 30 січня 2017 року про виправлення описок - задовольнити.

Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року та від 30 січня 2017 року - скасувати, постановивши нову ухвалу якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: