Справа № 214/2459/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні приватним житловим приміщенням та зняття з реєстрації , -

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким що втратив право користування квартирою № 12 в будинку № 1 по вул. Калінінградська у м. Кривому Розі та усунути перешкоди в користуванні квартирою № 12, розташованої в будинку № 1 по вул. Калінінградська у м. Кривому Розі. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона відповідно до договору купівлі-продажу є власником двокімнатної квартири № 12 , будинку №1 що знаходиться по вулиці Калінінградська у м. Кривому Розі. На сьогоднішній день в квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Протягом одного року та восьми місяців відповідач не проживає у вказаній квартирі. Комунальні служби здійснюють нарахування плати за послуги по утриманню квартири виходячи з фактичного користування ними усіма її мешканцями , у тому числі і відповідачем. Позивач не має можливості оплачувати комунальні послуги за відповідача тому просить суд позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 до зали судового засідання не зявилась. Надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, до зали судового засідання не з'явився,причини неявки суду не повідомив.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Житлового Кодексу України та нормами ЦК України.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень ОСОБА_2Т на праві приватної власності належить двокімнатна квартира № 12 , будинку №1 що знаходиться по вулиці Калінінградська у м. Кривому Розі ( а.с.7-8;9)

Згідно довідки № 7 виданої Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВА КОМ» гр.. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому, що її сімя складається з двох чоловік: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до акту складеного мешканцями будинку № 1 вул. Байди Вишневецького ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 28.08.2015 року не проживає за адресо вул. ОСОБА_4, будинок, 1, квартира 12. (а.с.11)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З висновку Верховного Суд України, зроблених у справі № 6-24089 св06 від 31.03.2007 року вбачається, що в разі виникнення спору між власником житла і членами його сімї суди повинні врахувати, що право члена сімї на користування житлом є сервітутним, у звязку із чим його припинення повинно відбуватися відповідно до вимог ст. ст. 405, 406 ЦК України. На переконання Верховного Суду України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сімї, понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату права користування житлом члена сім'ї власника житла з'ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності.

Отже, суд на підставі наданих письмових доказів, з урахуванням положень ст. 316, 655 ЦК України приходить до висновку, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Байди Вишневецького,1/12. Позивач, як власник вищезазначеної квартири, в звязку з наявністю в ній зареєстрованих осіб, які не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, позбавлена можливості реалізувати своє право як власника майна. Судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік (а.с. 11) та не сплачує за комунальні послуги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання ОСОБА_3, такими що втратив право користуватись квартирою № 12 у будинку №1 по вул. Байди Вишневецького, у м. Кривому Розі в Дніпропетровській області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки єдиним способом захисту цивільного права - права на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, є визнання останнього такими що втратив право користуватись житловим приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності.

Стосовно частини позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача, стягнувши на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.1)

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 74, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні приватним житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, таким що втратив право користування квартирою № 12, розташованою в будинку №1 по вулиці Калінінградська (ОСОБА_4) у місті ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_2

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва