Ухвала

іменем україни

27 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сольво-Еко», публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на нежитлову триповерхову будівлю побутового приміщення «НЗ», загальною площею 943,9 кв. м по АДРЕСА_1, що придбана ним на прилюдних торгах із реалізації предмета іпотеки, проведених 14 жовтня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція») за заявою державної виконавчої служби України Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14 жовтня 2013 року відбулися торги з продажу нерухомого майна, що належало товариству з обмеженою відповідальністю «Сольво-Еко» (далі - ТзОВ «Сольва-Еко»).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили 20 серпня 2014 року, його визнано переможцем торгів та зобов'язано ПП «СП «Юстиція», як організатора прилюдних торгів, скласти протокол прилюдних торгів, у якому зазначити його (ОСОБА_3) переможцем торгів.

Зазначав, що з метою подальшого набуття права власності на нерухоме майно, придбаного на прилюдних торгах, 10 вересня 2014 року він перерахував на рахунок відділу державної виконавчої служби вартість майна у розмірі 23 тис. грн.

Посилаючись на те, що на даний час ПП «СП «Юстиція» ліквідовано, протокол про проведення прилюдних торгів із продажу будівлі відсутній та у зв'язку з неможливістю іншим способом стати власником майна, придбаного з прилюдних торгів, ОСОБА_3 просив позов задовольнити.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено у зв'язку з його безпідставністю.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 серпня 2014 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 визнано переможцем торгів, які відбулися 14 жовтня 2013 року. Предметом торгів була нежитлова триповерхова будівля побутового приміщення, загальною площею 943,9 кв. м по АДРЕСА_1.

Кошти за придбане на торгах майно у розмірі 23 тис. грн на рахунок відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатські області ОСОБА_3 перераховано 10 вересня 2014 року (а. с. 8).

Момент переходу права власності на придбане майно визначається Порядком реалізації арештованого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 № 42/5 (у редакції від 24 грудня 2012 року, яка була чинною на момент проведення торгів).

Так, відповідно до п. 7.1 вказаного вище Порядку право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно.

На підставі копії затвердженого протоколу переможець аукціону протягом десяти робочих днів із дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення аукціону, здійснює розрахунок за придбаний на аукціоні товар (п. 6.1 Порядку).

Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Відповідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Частиною 8 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень проводиться місцевим органом державної реєстрації прав.

Згідно з п. 6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зі змінами і доповненнями, на підставі акта державного виконавця про проведені прилюдні торги нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Таким чином, протокол прилюдних торгів та акти державного виконавця про проведені прилюдні торги, не є правовстановлюючими документами та не можуть вважатись такими, що підтверджують право власності відповідача на нерухоме майно, оскільки таке майно підлягає державній реєстрації у порядку, передбаченому законом.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності (ст. 212 ЦПК України), встановивши, що рішенням суду ОСОБА_3 визнано переможцем прилюдних торгів та зобов'язано ПП «СП «Юстиція» скласти протокол прилюдних торгів із продажу спірної будівлі, проте це рішення виконано не було, оскільки ОСОБА_3 не вчинив необхідних дій для належного оформлення та реєстрації права власності на придбану з прилюдних торгів будівлю, дійшов правильного висновку про те, що підстави для визнання за ним права власності відсутні.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень, не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з цими висновками щодо їх оцінки.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик