АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3201/17 Номер провадження 22-ц/786/2659/17Головуючий у 1-й інстанції Степура А. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

суддів: Лобова О.А., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

04 серпня 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 626 між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Гордієнко) ОСОБА_4 розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище «Куделя».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн., сплачений ним при подачі позову до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати в частині стягнення з неї судових витрат на користь позивача. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки судом при вирішенні питання розподілу судових витрат не було враховано, що вона є законним представником дитини-інваліда, а тому звільнена від оплати судового збору. Також зазначає, що з позовними вимогами про розірвання шлюбу погоджувалася та рішення суду в цій частині не оскаржує.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Предметом оскарження є рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат, тому воно переглядається лише в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 жовтня 2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 626, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 020611.

Від шлюбу у сторін 30 листопада 2007 року народився син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 058645.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.214 ЦПК України суд зобовязаний вирішити питання розподілу судових витрат при ухваленні рішення.

Стаття 88 ЦПК України регулює розподіл судових витрат між сторонами та визначає, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_3 сплатив судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с.1).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та зясовувати обставини щодо наявності у сторін пільг по сплаті судового збору. Однак судом не вчинялися дії для зясування таких обставини. Справа розглянута у відсутності сторін. За таких обставин, надані апелянтом докази підлягають дослідженню апеляційним судом у відповідності до ч. 2 ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до копії посвідчення серії ААБ № 049350 від 18 вересня 2012 року ОСОБА_5, 30.11.2007 року призначена соціальна допомога, як дитині-інваліду на термін з 06.10.2010 року по 29.11.2025 рік. Членом сімї, якому призначена дану допомогу в посвідченні зазначена мама ОСОБА_2 (а.с.29).

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Такі розяснення містяться в п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Порядок компенсації судових витрат за рахунок держави визначений Постановою КМУ «Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» № 590 від 27 квітня 2006 року (зі змінами і доповненнями).

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання стягнення судових витрат на користь позивача, не врахував, що відповідач ОСОБА_2 є законним представником дитини-інваліда та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат є обґрунтованим, а тому підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат з ухваленням нового рішення про компенсацію позивачу понесених ним судових витрат за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п. 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 вересня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати в сумі 640 гривень компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1