01.11.2017 Справа № 469/1038/17
З а о ч н е р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и
01 листопада 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Старчеус О.П.
при секретарі судового засідання Якубець С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 21.07.2017 року звернулась до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що дід і баба позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1. Бабуся позивача - ОСОБА_5 померла 11.04.2012р.. На випадок смерті вона склала заповіт, яким заповіла позивачу у спадок земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті бабусі були її чоловік ОСОБА_4 та син (батько позивача) відповідач ОСОБА_2. Позивач своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, ОСОБА_4 звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї дружини, а відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері. Оскільки на дату смерті ОСОБА_5 його дід ОСОБА_4 досяг пенсійного віку, він мав право на обовязкову частку у спадщині, незважаючи на зміст заповіту, але свідоцтво про право на спадщину на обовязкову частку спадкового майна дід за життя не отримав, померши 19.08.2016р. та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,86 га, яка розташована в межах території Тишинської сільської ради Березанського району Миколаївської області. На випадок смерті дід заповіту не залишив, ніхто із спадкоємців з ним на дату смерті за однією адресою зареєстрований не був. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є відповідач ОСОБА_2. 14.07.2017р. позивач в Березанській районній державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво від 10.07.2017р. про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі та витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію його права власності на ? земельної ділянки, яку йому заповіла бабуся та нотаріус повідомила йому про те, що станом на 14.07.2017р. жоден із спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому спадкова справа після смерті діда не заведена і він, як спадкоємець пятої черги за законом після смерті діда має право на прийняття спадщини, але на дату звернення до нотаріальної контори позивачем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 19.02.2017р.. Мотивуючи тим, що він проживає і працює у м. Миколаєві, в звязку із зайнятістю дуже рідко буває у с. Ташине, із своїм батьком відповідачем ОСОБА_2 практично не спілкується і був впевнений в тому, що відповідач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину, а про те, що після смерті діда спадкова справа не заведена і спадщина не прийнята він дізнався лише у липні 2017р. у державній нотаріальній конторі, посилаючись на ст.ст.1270, 1272 ЦК України, представник позивача просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити позивачу додатковий строк терміном в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19.08.2016 року.
Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача Ташинської сільської ради надав заяву про розгляд справи в його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З свідоцтва про народження ОСОБА_2 вбачається, що він народився 09.09.1963 року і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).
Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_5 померла 11.04.2012 року (а.с.5), ОСОБА_4 помер 19.09.2016 року (а.с.6).
З довідки Ташинської сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 дійсно постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті спадкодавця разом з ним ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований (а.с.7).
Тому, на підставі ст.1261 ЦК України відповідач ОСОБА_2, як син померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 19 вересня 2016 року і після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,86га, що розташована на території Ташинської сільської ради Березанського району та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №1272 виданого 16.09.2002р. Березанською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Березанської РДА від 31.05.2002р. №259 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №354 (а.с.12).
З свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 вбачається, що він народився 23.06.1987р. і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.9).
10.07.2017р. в Березанській державній нотаріальній конторі Миколаївської області області ОСОБА_5 склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №1-232, яким на випадок своєї смерті ? частку належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,1944 га, що знаходиться на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області та належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №1771, виданого Березанською районною державною адміністрацією 16.09.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №355 (а.с.10), заповіла своєму онукові ОСОБА_1.
Тому, позивач ОСОБА_1відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, який має право на спадкування. 10.07.2017р. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-232, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11) та копією спадкової справи №115/2012 до майна померлої 11.04.2012р. ОСОБА_5 (а.с.33-91).
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Як вбачається з повідомлення в.о. завідувача Березанської районної державної нотаріальної контори, після смерті 19.08.2016р. ОСОБА_4 спадкова справа не заведена (а.с.32).
Відповідач ОСОБА_1М, як спадкоємець першої черги, у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, та не повідомив про це позивача, спадкова справа не заведена, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину.
Згідно з ч.2. ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
У позивача, як спадкоємця пятої черги за законом, виникнення права на спадкування залежало виключно від неприйняття спадщини спадкоємцем за законом.
Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Внаслідок того, що відповідач ОСОБА_2 не повідомив позивача про неприйняття ним спадщини як спадкоємця першої черги за законом чи про відмову від прийняття спадщини, позивачем був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся, встановлений ст.1270 ЦК України.
Зазначене вбачається також з розяснення завідувача Березанської державної нотаріальної контори від 17.08.2017р. (а.с.32).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ч.2 ст.1270 ЦК України).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).
В абз.6. п.24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як зазначено в правових позиціях, висловлених в Постанові Верховного Суду України №6-85цс12 від 26.09.2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обовязковому виконанню всіма судами України, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.
Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що спадкоємець першої черги за законом відповідач ОСОБА_2, не повідомив його у встановлений ЦК України строк про те, що спадщина не прийнята, внаслідок чого ним був пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.
З огляду на викладене, оцінивши доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті його дідуся ОСОБА_4 є поважними, оскільки викладені позивачем обставини свідчать про існування обєктивних причин для позивача для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Оскільки з заявою про прийняття спадщини позивач своєчасно до нотаріальної контори не звернувся з поважної причини, на підставі ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.
Визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном у два місяці з моменту набрання цим рішенням суду законної сили для подання ним заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19 серпня 2016 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: