АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/695/17 Номер провадження 22-ц/786/2382/17Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі: Радько О.М.

за участі: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський комбінат будівельних матеріалів", третя особа Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити дії по перерахунку заробітної плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» про зобов`язання вчинити дії по перерахунку заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що він був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС і знаходився в 30 км зоні відчуження у складі в/ч НОМЕР_1 з 01 червня 1986 року по 01 вересня 1986 року. Під час призову він працював на Лубенському комбінаті будівельних матеріалів, правонаступником якого є ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів». Також зазначав, що внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він став інвалідом 2 групи, яка з 13 червня 2002 року призначена безстроково, пенсію отримує через Лубенське об`єднане управління ПФУ Полтавської області. Йому стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати за час його перебування на роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, яку ним було подано до Лубенського об`єднаного управління ПФУ Полтавської області не було враховано нормативно-правові акти, які на той час були під грифом «таємно» та для «службового користування».

З приводу перерахунку заробітної плати за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він звернувся до відповідача із заявою провести перерахунок його заробітної плати відповідно до Постанов Уряду щодо оплати праці за період виконання військового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі в/ч 61511 з 01 червня 1986 року по 01 вересня 1986 року не ставлячи питання про стягнення грошових сум, та для перерахунку його пенсії із зазначеного заробітку надати йому довідку перерахованої заробітної плати за вказаний період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно наказу Генерального директора ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» проведено перерахунок заробітної плати та видано довідку №18 від 23 лютого 2017 року, відповідно до якої за липень 1986 року йому нараховано 509,67 крб. та за серпень 1986 року 872,15 крб. В отриманому ним письмовому поясненні до вказаної довідки відповідачем зазначено про те, що усі виплати здійснено згідно архівної довідки Міноборони України №51/1/1722 від 13 березня 1998 року у повному обсязі. Премії за роботу по ЛНА на ЧАЕС повинні виплачуватися у відповідності з діючим на підприємстві положенням про преміювання, а тому право включення премії 60% та премії 400 крб. в довідку для пенсії відсутнє. Вказував, що на його думку, при проведенні перерахунку відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, а саме: нараховано два повні календарні місяці роботи у зоні ЧАЕС, без підвищення тарифної ставки на 100%, оплата праці у Особій зоні, де допуск до об`єктів ЧАЕС згідно спеціального пропуску із оплатою праці у 5-кратному розмірі, нараховано в однократному розмірі, не враховано усі складові заробітної плати, внаслідок чого він не отримує належну йому державну пенсію.

З наведених обставин позивач просив зобов`язати ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» перерахувати заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01 липня 1986 року по 31 липня 1986 року:

з оплатою збереженого середнього заробітку, сума 38 крб. 20 коп.; з оплатою збереженої тарифної ставки, підвищеної на 100%, сума 43 крб. 50 коп.;

з оплатою за фактично вик3онану роботу у особій зоні, сума 139 крб. 20 коп.; з оплатою праці у вихідний день, сума 77 крб. 20 коп.;

з оплатою премії 60% тарифної ставки на місяць, сума 104 крб. 40 коп.

Для перерахунку пенсії зобов`язати ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» надати йому ОСОБА_2 довідку перерахованої заробітної плати за один неповний календарний місяць (402,50 крб.) виконання військових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з додаванням до повного з 01 липня 1986 року по 31 липня 1986 року у сумі 2 491 крб. 50 коп. та з додаванням премії 400 крб., яку враховують до пенсії, у сумі 2 891 крб. 50 коп.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» здійснити йому ОСОБА_2 перерахунок заробітної плати за липень 1986 року за роботу в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням: збереження середньомісячного заробітку;

6-годинного робочого дня; збільшення на 100% тарифної ставки; кратності у 1-ій зоні небезпеки та зоні особливого контролю; подвійного розміру за роботу у вихідні дні; премії у розмірі 60% тарифної ставки з урахуванням кратності;

премії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 (не більше 400 крб. на місяць).

Зобов`язати ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» видати йому ОСОБА_2 довідку встановленого зразка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ( з урахуванням перерахунку) для пред`явлення в пенсійні органи.

Всі судові витрати покласти на ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів».

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 своє заперечення надало Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів», в якому, спростовуючи доводи апелянта, просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення Лубенсь-кого міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у 1986 році працював на Лубенському комбінаті будівельних матеріалів, правонаступником якого є ТОВ «Лубенсь-кий комбінат будівельних матеріалів», звідки був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і знаходився в 30 км зоні відчуження у складі в/ч НОМЕР_1 з 01 червня 1986 року по 01 вересня 1986 року.

Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач повернувся на попереднє місце роботи, де йому було виплачено заробітну плату за роботу по участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквіда-ції наслідків аварії на ЧАЕС безстроково.

25 січня 2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій прохав перерахувати йому заробітну плату за час участі на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та видати довідку встановленого зразка, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України /а. с. 7/.

23 лютого 2017 року ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» видано розрахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, відповідно до якого за липень 1986 року йому нараховано 509,67 крб. та за серпень 1986 року 872,15 крб. /а. с. 11/.

До вищевказаної довідки по заробітній платі і розрахунків зарплати для нарахування пенсії по інвалідності, відповідачем надано пояснення, відповідно до якого всі виплати за час перебування ОСОБА_2 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснені у відповідності до Постанови КМ №1210 від 23 листопада 2011 року згідно довідки Міжгалузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/1722 від 13 березня 1998 року в повному обсязі. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРГС від 07 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу на ЧАЕС повинна виплачуватись у відповідності з діючим на підприємстві положенням про преміювання. Керівникам підприємств було надано право встановлювати розмір премій для ліквідаторів до 60%, і повинні бути внесені зміни до «Положення про преміювання», що на підприємстві не приймалося. А тому право включення премій в розмірі 60% в довідку на пенсію відсутнє. Також відсутнє право на включення в довідку на пенсію одноразової премії в розмірі 400 крб., що передбачалося п. 3 Постанови Ради Міністрів УРСР №207-7 від 1 червня 1986 року на одного ліквідатора, в зв`язку із невиплатою даної суми за рішенням командирів військових частин і не наданням коштів Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для преміювання /а. с. 8/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що, позивачем на підтвердження своїх доводів окрім власноруч зроблених розрахунків, не надано жодних первинних документів бухгалтерського обліку, які-б в свою чергу стали підставою для перерахунку заробітної плати, а власні розрахунки позивача не можуть розцінюватись судом як належні та достатні докази, в розумінні положень статей 58, 59 ЦПК України, оскільки вони не доводяться первинними документами бухгалтерського обліку.

Окрім того, суд посилався на заперечення відповідача на позовну заяву, згідно якого керівникам підприємств і організацій було надано право, а не обов`язок проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках за умови підтвердження первинними документами. Окрім того, якщо до призову на військові збори премія працівнику не нараховувалась, то підстав для нарахування премії, призваному на військові збори працівникові за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР в залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов`язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місце знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1, 2, 3 зони небезпеки, зони іонізуючого випромінювання (30-кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону її життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 54 зазначеного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 1 січня 2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23 лис-топада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Указаним нормативним актом передбачено перерахунок пенсії за інвалідністю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (позивач був призваний на військові збори як військовозобов`язаний) та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, 1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Порядок оплати праці осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС врегульовано листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища». У цьому листі зазначено про розсекречування низки постанов та розпоряджень центральних органів управління про порядок оплати праці осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зокрема, Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони ЧАЕС» і Постановою Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5 передбачено проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам.

Постановою Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 «Про умови оплати та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища» встановлено працівникам підприємств та організацій, які виконують роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, максимальний розмір премії 60% тарифної ставки в місяць (п.4) та дозволено залучати працівників на роботи у святкові та вихідні дні з оплатою праці в 2-х кратному розмірі (п.5).

Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 доведено до відома міністерств і відомств положення зазначених постанови та зазначено про розповсюдження її дії на працівників, в т.ч. на військовослужбовців, які виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а також встановлено максимальний розмір премії в розмірі 60% тарифної ставки (посадового окладу) в місяць. При цьому премія, згідно з п.1 Постанови Держкомітету СРСР по праці та Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 повинна начислятися підвищеною, виходячи із підвищених тарифних ставок.

Пунктом 6 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (не більше 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забрудненню навколишнього середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Таким чином, виходячи з п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних спілок Спілок від 10 червня 1986 року №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці підвищеній у два рази. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, обгрунтованими є доводи апелянта про те, що розрахунок заробітної плати позивача за час його перебування на роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців: з нарахуванням оплати збереженого середнього заробітку, оплати збереженої тарифної ставки підвищеної на 100%, оплати за фактично виконану роботу у Зоні ЧАЕС, оплати праці за вихідний день, оплати премії 60 % тарифної ставки на місяць.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо неналежності доказу, наданого позивачем на підтвердження розміру виплат, які він просив призначити; тому, визнаючи право позивача на отримання зазначеної довідки від підприємства, вважає, що відповідні суми та підрахунки мають буди виконані саме відповідачем, в свою чергу, позивач має отримати довідку встановленого зразка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження для пред`явлення в пенсійні органи.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 2 688 грн. /за подання позовної заяви 1 280 грн. /дві позовні вимоги немайнового характеру/ та 1 408 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду/ необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» провести ОСОБА_2 перерахунок заробітної плати за липень 1986 року за роботу в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням:

- збереження середньомісячного заробітку; - 6-годинного робочого дня; збільшення на 100% тарифної ставки; - кратності у 1-ій зоні небезпеки та зоні особливого контролю; - подвійного розміру за роботу у вихідні дні; - премії у розмірі 60% тарифної ставки з урахуванням кратності;

- премії згідно Постанови КМУ від 23 листопада 2011 року №1210.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» видати ОСОБА_2 довідку встановленого зразка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження (з урахуванням перерахунку) для пред`явлення у пенсійні органи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» судовий збір в сумі 2 688 грн. на користь держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М.
Судді: /підписи/ Дряниця Ю.В.
Кривчун Т.О.
З оригіналом згідно:
Суддя: Бондаревська С.М.