Справа № 466/3547/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«10» жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання зобовязання виконаним та зняття заборони на відчуження нерухомого майна за договором іпотеки,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ПАТ «Універсал Банк», в якому просить визнати зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором №19/74-07к від 09.02.2017р. з додатками, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 виконаним; визнати припиненим Договір іпотеки від 09.02.2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 і посвідченим нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 755 від 09.02.2007 року; визнати припиненим додатковий договір до Договору іпотеки від 09.02.2007 року посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №755, від 25.03.2008 року №2007; Зобов'язати приватного нотаріуса ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, виключити з реєстру іпотеку та заборонити відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за Договором іпотеки укладеним між Позивачем ОСОБА_3 та Відповідачем ВАТ «Універсал Банк» 25.03.2008 року, а саме нерухоме майно - квартиру, загальною площею 95.2 кв. м., житловою площею 61,4 кв. м., що розташована за адресою: місто Львів, вул. Плугова, буд. 4а, кв. №16, яка належить на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 лютого 2008 року, на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №248-Ж-Ш від 12 лютого 2008 року, зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та економічної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19 лютого 2008 року, реєстраційний номер 22182014.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.02.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» було укладено кредитний договір № 19/74-07к.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання кредитних зобов'язань 09.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №755, відповідно до пункту 1.2 якого предметом іпотеки є майнові права на незакінчену будівництвом трьох кімнатну квартиру №16, що знаходиться на шостому поверсі, загальною площею 95,96 метрів квадратних та будується за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 29.

25.03.2008 року було укладено додатковий договір до Договору іпотеки від 09.02.2007 року посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №755, відповідно до якого: - «1. Внести зміни та доповнення в пункт 1.2. Розділу 1 Договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. За даним Договором Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором наступне майно: - Квартиру за адресою: місто Львів, вулиця Плугова, будинок №4 «а», квартира №16, що складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 61,4 кв.м. та кухні, загальною площею 95,2 кв.м.» посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №2007. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, накладено заборону на відчуження нерухомого майна.

Протягом останніх декількох місяців на адресу позивача надходили листи - попередження від ПАТ «Універсал Банк» з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. Однак, усі зобов'язання за вказаним кредитним договором позивачем були виконані, тому вважає, що ПАТ «Універсал Банк» немає жодної підстави вимагати сплати невідомо звідки взятої заборгованості.

З цих підстав, позивачем неодноразово скеровувалися листи до правління ПАТ «Універсал Банк» з вимогою надати документи, які підтверджують отримання позивачем кредитних коштів, а також документів по зарахуванню коштів в якості сплати заборгованості по кредитному договору №19/74-07к від 09.02.2007 року по рахунках окремо (копії листів додаються). Відповідей та відповідних документів на дані звернення від ПАТ «Універсал Банк» позивачкою не були отриманні.

Тому, з даних фактів ОСОБА_1 може зробити висновок, що ПАТ «Універсал Банк» здійснює неправомірну діяльність по виконанню умов кредитного договору №19/74-07к від 09.02.2007 року. За таких обставин, вимушена звернутися до суду та просить позов задовольнити.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні підтримали позовну заяву, з мотивів викладених в ній, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Ст. 628 ЦК України регламентує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що 09.02.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» було укладено кредитний договір № 19/74-07к. За даним договором Банк надає позичальнику грошові кошти в тимчасове платне користування 50 000 доларів США з процентною ставкою 11% річних терміном на 240 місяців.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання кредитних зобов'язань 09.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №755, відповідно до пункту 1.2 якого предметом іпотеки є майнові права на незакінчену будівництвом трьох кімнатну квартиру №16, що знаходиться на шостому поверсі, загальною площею 95,96 метрів квадратних та будується за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 29.

25.03.2008 року було укладено додатковий договір до Договору іпотеки від 09.02.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №755, відповідно до якого: - «1. Внести зміни та доповнення в пункт 1.2. Розділу 1 Договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. За даним Договором Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором наступне майно: - Квартиру за адресою: місто Львів, вулиця Плугова, будинок №4 «а», квартира №16, що складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 61,4 кв.м. та кухні, загальною площею 95,2 кв.м.» посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №2007. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек та накладено заборону на відчуження нерухомого майна.

Протягом останніх декількох місяців на адресу позивача надходили листи - попередження від ПАТ «Універсал Банк» з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. Однак, усі зобов'язання за вказаним кредитним договором позивачем були виконані, тому вважає, що ПАТ «Універсал Банк» немає жодної підстави вимагати сплати заборгованості. Так, позивачем неодноразово скеровувалися листи до правління ПАТ «Універсал Банк» з вимогою надати документи, які підтверджують отримання позивачем кредитних коштів, а також документів по зарахуванню коштів в якості сплати заборгованості по кредитному договору №19/74-07к від 09.02.2007 року по рахунках окремо Дані листи залишились ПАТ «Універсал Банк» без розгляду.

У відповідності до положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ст.638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір є неукладеним (не відбувся), коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б однієї його істотної умови, передбаченої законодавцем.

Статтею 5 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку», у редакції, яка була чинною на час укладення оспорюваного позивачем іпотечного договору 09.02.2007 року, визначений вичерпний перелік обєктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька обєктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі обєкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути обєкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому. Частина обєкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину обєкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості.

При цьому таке поняття як «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав в Законі України «Про іпотеку» відсутні.

Майнові права на обєкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку».

Тобто, майнові права були віднесені до предмету іпотеки, вже після укладення оскаржуваного договору.

Таким чином під час укладення договору іпотеки 09.02.2007 року були порушені положення ст. 5 Закону України від 05.06.2003 «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки. Оскільки майнові права на відповідну квартиру в незавершеному будівництвом жилому будинку відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки, вказані майнові права були неправомірно передані в іпотеку, і за даних обставин оспорюваний позивачем договір іпотеки від 09.02.2007 року слід визнати припиненим в силу статей 203, 215 Цивільного кодексу України, як такий, що укладений з порушенням вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09.04.1985 року №39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією ОСОБА_4 Європи від 17.05.1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005 року (пункти 9,13,14 преамбули), та Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на до контрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд вважає, що зобов'язання ОСОБА_1Г, за кредитним договором №19/74-07к від 09.02.2017року з додатками, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 є виконаними, а тому позовна вимога в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується вимог позивача про визнання припиненим Договір іпотеки від 09.02.2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 і посвідченим нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 755 від 09.02.2007 року; визнання припиненим додатковий договір до Договору іпотеки від 09.02.2007 року посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №755, від 25.03.2008 року №2007; Зобов'язання приватного нотаріуса ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, виключити з реєстру іпотеку та заборонити відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за договором іпотеки укладеним між Позивачем ОСОБА_3 та Відповідачем ВАТ «Універсал Банк» 25.03.2008 року, а саме нерухоме майно - квартиру, загальною площею 95.2 кв. м., житловою площею 61, 4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 лютого 2008 року, на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №248-Ж-Ш від 12 лютого 2008 року, зареєстровано Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та економічної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19 лютого 2008 року, реєстраційний номер 22182014, то суд вважає, що такі вимоги є похідними та взаємоповязаними з вимогою щодо визнання зобов'язання ОСОБА_1Г, за кредитним договором №19/74-07к від 09.02.2017 з додатками, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 виконаними, яка судом задоволена, а тому такі також підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. З, 15, 21, 110, 119-120 ЦПК України, 526, 598, 599, 653 ЦК України, 1, 3, 17 ЗУ «Про іпотеку», Постановою Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

1. Визнати зобов'язання ОСОБА_1Г, за кредитним договором №19/74-07к від 09.02.2017 з додатками, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 виконаними.

2. Визнати припиненим Договір іпотеки від 09.02.2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 і посвідченим нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 755 від 09.02.2007 року.

3. Визнати припиненим додатковий договір до Договору іпотеки від 09.02.2007 року посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №755, від 25.03.2008 року №2007.

4. Зобов'язати приватного нотаріуса ОСОБА_2 Львівського міського нотаріального округу, виключити з реєстру іпотеку та заборонити відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за договором іпотеки укладеним між Позивачем ОСОБА_3 та Відповідачем ВАТ «Універсал Банк» 25.03.2008 року, а саме нерухоме майно - квартиру, загальною площею 95.2 кв. м., житловою площею 61, 4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 лютого 2008 року, на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №248-Ж-Ш від 12 лютого 2008 року, зареєстровано Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та економічної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19 лютого 2008 року, реєстраційний номер 22182014.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5