07.11.2017 Справа № 363/2469/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Рудюка О.Д.

при секретарі - Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 29 квітня 2014 року померла мати позивачів - ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: житловий будинок № 1 по вулиці Богдана Хмельницького в с. Демидів Вишгородського району, Київської області. 29 січня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого вона належну їй на право особистої власності частину будинку по вул. Богдана Хмельницького, 1 по смерті ОСОБА_4, заповіла у власність своєму брату - ОСОБА_5. Проте, ОСОБА_3 не прийняв спадщину і не звернувся у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк до відповідної нотаріальної контори й не оформив спадщину.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Зважаючи на вказані вище обставини, позивачі просять визнати за нимиправо власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно по ? частині житлового будинку № 1 по вул. Богдана Хмельницького, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області.

Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити із викладений підстав.

Представник Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, голова сільської ради направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення позивачів, третьої особи ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

29 квітня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 307851, зареєстроване виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 25.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії ІV-БК № 377240, виданого Демидівською сільською радою народних депутатів, батьками ОСОБА_2 являються ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії ІІ-БК № 329834, виданого Демидівською сільською радою, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_8 та ОСОБА_4.

21 листопада 1988 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9, та змінила прізвище після одруження на «Москаленко», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК № 018903, видане Демидівської сільською радою Вишгородського району, Київської області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок № 1 по вулиці Богдана Хмельницького, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області.

29 січня 1997 року ОСОБА_4 складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Демидівської сільської ради народний депутатів Вишгородського району Київської області ОСОБА_10, відповідно до якого, належну на праві особистої власності частину будинку по вулиці Богдана Хмельницького, і по її смерті заповіла у власність ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не прийняв спадщину і не звернувся у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк до відповідної нотаріальної контори й не оформив спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідно до спадкової справи № 541/2014 до майна померлої 29 квітня 2014 року ОСОБА_4, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_4 є: позивач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Постановою № 585/02-31 державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 08 червня 2016 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Відповідно до довідки, виданої Демидівською сільською радою Вишгородського району Київської області № 134 від 09 лютого 2016 року, житловий будинок, який належав ОСОБА_4, яка померла 29 квітня 2014 року а/3 № 25 від 02 травня 2014 року, знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Богдана Хмельницького, 1.

Згідно довідки про склад сім»ї та реєстрацію за місцем проживання № 1129 від 17 жовтня 2014 року Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у житловому будинку № 1 по вул. Богдана Хмельницького в с. Демидів Вишгородського району Київської області зареєстровані: ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_12 онук, ОСОБА_13 онука, ОСОБА_2 син.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 1 по вулиці Богдана Хмельницького в с. Демидів, Вишгородського району Київської області, інвентаризаційна справа № 1500327, виданий 17 лютого 2016 року, даний житловий будинок був збудований у 1966 році.

Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці Богдана Хмельницького, Вишгородського району, Київської області, ОСОБА_4 з 1966 року являється власницею будинку.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1966 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду слід було керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

ОСОБА_4 на майно, а саме: житловий будинок № 1 по вулиці Богдана Хмельницького в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний житловий будинок входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_4

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Однак, оскільки будинок був збудований в 1966 році, значиться в господарській книзі сільської ради, діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачами слід визнати право власності на вказаний спірний будинок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку № 1 по вул. Богдана Хмельницького в с. Демидів Вишгородського району Київської області, загальною площею 41,7 кв. м, після померлої 29 квітня 2014 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку № 1 по вул. Богдана Хмельницького в с. Демидів Вишгородського району Київської області, загальною площею 41,7 кв. м., після померлої 29 квітня 2014 року ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк