Справа № 740/3128/17
Провадження № 2/739/496/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ? від всіх видів доходів останнього, щомісячно, до закінчення ним навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є його батьком. На даний час він навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання за державним замовленням у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому відповідач від надання допомоги ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний та має можливість її надавати.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити його повністю, при цьому пояснив, що він навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Таку допомогу йому надає лише матір, водночас батько жодної допомоги не надає, хоча може її надавати, оскільки отримує пенсію за вислугою років та працює без оформлення трудових відносин.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він дійсно є батьком позивача та отримує пенсію за вислугу років. Водночас у нього є ряд хронічних хвороб, які потребують додаткових витрат. До повноліття відповідача він сплачував аліменти на його утримання, а також визнав, що раніше сплачував аліменти на утримання своєї доньки у період її навчання, розмір яких становив 1/6 від його доходів. При цьому заперечив факт роботи без оформлення трудових відносин. Крім того відповідач зазначив, що свого часу подарував позивачу та його сестрі належну йому частину будинку, тим самим виконав свої зобовязання з утримання позивача.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка є сином відповідача, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 3).

З 15 серпня 2016 року позивач зарахований на навчання до Академії пенітенціарної служби з денною формою навчання за державним замовленням, термін його навчання по 30 червня 2020 року (а.с. 4).

У судовому засіданні відповідач визнав та не оспорює того, що він отримує пенсію за вислугою років, при цьому не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, тобто позивача, який досяг повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на утриманні своєї матері, після досягнення повноліття він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є його батьком, зобовязаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, та має змогу її надавати, оскільки отримує пенсію за вислугою років у розмірі 4 775 грн. 98 коп., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 03 жовтня 2017 року (а.с. 43).

Водночас, з виписних епікризів зща 2010-2016 роки вбачається, що відповідач має ряд хронічних захворювань, зокрема: хронічний неатрофічний гастрит, поліпи шлунку, неалкогольний стеатогепатоз, хронічний некамяний холецистит, дрібна кіста щитовидної залози, гіпертонічна хвороба І ст., хронічний простатит, варикоцеле ІІ ст. зліва, пупкова грижа відкрито-кутова 1А, глаукова обох очей, у звязку з чим щорічно проходить обстеження та лікування (а.с.30-38).

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує, що відповідач отримує пенсію за вислугою років, тобто має постійний дохід, розмір якого становить 4 775 грн. 98 коп., що свідчить про необхідність стягнення з нього аліментів саме у частці від його доходу. Також суд враховує, обовязок матері позивача на рівні з відповідачем брати участь в утриманні сина, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, а також наявність у відповідача захворювань, що потребують додаткових витрат на лікування. При цьому суд не бере до уваги факт дарування відповідачем позивачу частини належного йому житлового будинку, оскільки як вбачається зі змісту дослідженого у судовому засіданні договору дарування від 24 жовтня 2013 року частина житлового будинку була відповідачем саме подарована, а не передана в рахунок аліментів на утримання позивача.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення позивачем навчання, тобто до 30 червня 2020 року, тому позов підлягає задоволенню частково. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня предявлення позову, тобто з 07 серпня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на його утримання, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 07 серпня 2017 року по 06 вересня 2017 року.

Стосовно розподілу судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 426 грн. 67 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 182, 183, 191, 199, 200, 201 СК України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь його повнолітнього сина ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на його утримання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, які стягувати щомісячно, починаючи з 07 серпня 2017 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 07 серпня 2017 року по 06 вересня 2017 року.

Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять щість) гривень 67 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2017 року.