Справа № 442/4024/17
Провадження № 2/442/1663/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про розшук майна боржника, винесену 31.03.2017 року державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області по виконавчому провадженню №52480577 про розшук автомобіля марки Honda Accord 2008 року випуску, тип ТЗ легковий автомобіль седан В, колір синій, кузов №JHMCP267X8C408992, номер державної реєстрації ВС5700АК, який належить на праві власності ОСОБА_1, поновивши строк на оскарження такої постанови.

Як вбачається з вимог позовної заяви, оскарження вищевказаної постанови відбувається в межах виконавчого провадження.

Чинним законодавством визначено, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Як вбачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року порядок розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можливий в порядку як цивільного (позовного чи передбаченого розділом VIІ ЦПК України) та адміністративного судочинства.

Проте, зі змісту позовних вимог не можливо визначити у який саме спосіб позивач звертається до суду для захисту своїх прав, оскільки у позовній заяві покликається на вимоги, передбачені статтею 181 КАС України та керується вимогами ст.119-120 ЦПК України.

Разом з тим, у частині 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.14 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010 року позовні заяви про оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором відповідно до Закону України "Про судовий збір". За подання таких позовних заяв судовий збір сплачується на загальних підставах.

Необхідність сплати судового збору при поданні скарги на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби ні розділом VIІ ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачена.

Позивачем до позовної заяви не долучено квитанції про сплату судового збору.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Крамар