Справа № 369/1567/15-ц Головуючий у І інстанції Медвідь Н. О.
Провадження № 22-ц/780/3014/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 20.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретаріОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Києво-Святошинського районного відділу Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_5, Києво-Святошинського РВ ДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником будинку № 9 по вул. І. Франка в селі Віта Поштова Київської області та проживає у вказаному будинку разом з ОСОБА_7

Також, у будинку зареєстрований відповідач. Проте, з серпня 2013 року відповідач не проживає за місцем реєстрації та не бере участі в утриманні будинку, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, він не є членом сімї.

Просила, на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком № 9 по вул. І.Франка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. Зобовязати Києво-Святошинський районний відділ Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова, вул. І. Франка, 9.

Заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 9 по вул. І. Франка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області.

Зобов'язано Києво-Святошинський РВ ДМС України в Київській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова, вул.. І. Франка, 9.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 є власником будинку № 9 по вул. І. Франка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області та проживає у вказаному будинку разом з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У спірному будинку зареєстрований відповідач, але з серпня 2013 року по даний час не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актами депутата Віто-Поштової сільської ради від 15.06.2014, 03.07.2014, 17.09.2014.

Відповідач у будинку не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, він не є членом сімї власника. Наведені обставини підьверджуються актами депутата від 15.06.2014 року, 03.07.2014 року та 17.09.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 71 ЖК України, ст.ст. 316-319, 321, ч.2 ст.405 ЦК України та виходив з того, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщені більше шести місяців, не є членом сім»ї власника будинку, а тому порушує права останнього.

Проте судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що за відсутності члена сім'ї наймача за ним зберігається право на житлове приміщення на протязі шести місяців, якщо він відсутній та не проживає на даній житловій площі з поважних причин. Якщо член сім'ї не проживає на даній житловій площі більше шести місяців без поважних причин то він втрачає право на користування цим житловим приміщенням.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власник житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

У порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України суд не визначився із предметом і підставою позову, належним чином не встановив характер спірних правовідносин сторін, зміст позовних вимог та правові норми, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, внаслідок чого не звернув увагу, що позов було подано з підстав ст.ст. 71, 72 ЖК України, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися, і вийшовши за межі позовних вимог самостійно застосував ст.ст. 316-319, 321, ч.2 ст. 405 ЦК, які регулюють інші правовідносини та визначають інші підстави для звернення до суду з позовом, які у даному провадженні позивачем не заявлялися і не доводилися.

За змістом ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові з підстав ст.ст. 71,72 ЖК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Ю.О.Матвієнко

ОСОБА_3