Справа № 266/4608/16-ц
Провадження№ 2/266/266/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Сараєва І.А., при секретарі Нетреба О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2011 року. Шлюб зареєстрований у Виконкомі Красноармійської сільської ради Новоазовського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 1. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Спільне господарство не ведеться з квітня 2016 року, фактичні шлюбні відносини припинені, сторони з цього часу проживають окремо. Дітей від спільного шлюбу не мають. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. На примирення не згоден, майнових спорів між сторонами не мається. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову, просив шлюб розірвати, додатково зазначив, що бажання розірвати шлюб виникло у звязку із втратою почуття взаємної любові та поваги, які є фундаментом взаємовідносин між ним та відповідачкою, між ним та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні звязки з квітня 2016 р., він проживає окремо з іншою жінко однією сімєю, та має намір зареєструвати з нею шлюб. Тому про примирення не може йти мови, у звязку із тим, що це буде суперечить його інтересам. Питання розподілу майна взагалі не виникає, а у разі виникнення відповідач може скористатися своїм правом та звернутися з відповідним позовом до суду. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позицію свого довірителя ОСОБА_1, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання, не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, проте в минулому судовому засіданні позивач зазначила, що заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що мешкає у будинку який належить позивачу, тому вважає, що розірвання шлюбу надасть позивачу змогу виселити її з будинку. Також у своїх письмових запереченнях зазначила, що спілкується з позивачем, він навідується до її місця проживання, вони зберегли повагу один до одного. Шлюб між ними не носить формального характеру, хоча позивач і мешкає окремо з квітня 2016 р.

Представник відповідача ОСОБА_4, через якого відповідачка приймала участь у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову, оскільки це суперечить інтересам відповідачки, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи думку сторін, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 456791, виданого повторно Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 10.01.2011 року, сторони зареєстрували шлюб, місце державної реєстрації Виконком Красноармійської сільської ради Новоазовського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1 ( а.с. 8).

Від сумісного шлюбу дітей не мають.

Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з пояснень позивача вони з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дітей не мають, він фактично проживає з іншою жінкою за іншою адресою, ніж за місцем його реєстрації, згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасом окупованої території України, де мешкає відповідач. Окрім того зазначив, що з відповідачкою в нього не має спору про розподіл майна оскільки такового не мається, а у разі якщо такий спір виникає у відповідачки вона має можливість звернутися з відповідним позовом до суду, на даний час між ними немає будь-яких стосунків.

Згідно ст.105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2016 р., підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, а тому повинен бути розірваний.

Інші документи, які містяться в матеріалах справи суд до уваги не приймає, оскільки вони не містять інформації що стосуються предмету позовів і не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 130,213,214,215,214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дошлюбне прізвище «Шевченко», зареєстрований 10 січня 2011 року у Виконкомі Красноармійської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 1 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Сараєв І. А.