Справа № 465/8165/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/5552/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано не взято до уваги висновок № 5086 судової психологічної експертизи від 12.04.2017 року, з якої вбачається, що відношення ОСОБА_2 до скритого від неї факту перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах гостро негативне, вона гостро реагує на сам факт її не інформованості щодо важливих для сімейного життя обставин, обурена, реагує на даний факт як на обман. Судовою експертизою встановлено, що згода на укладення шлюбу була надана тільки тому, що позивач не володіла всіма відомостями, що мали визначальне значення. Зазначає, що КпШС, що діяв на момент укладення шлюбу, містив норму, за якою особи, які одружуються, мають бути взаємно обізнані про стан здоров»я один одного. Вважає, що вада волі сторін при реєстрації шлюбу, необхідної для визнання шлюбу недійсним, наявна, оскільки реєстрація шлюбу між нею та ОСОБА_4 відбулася під впливом обману.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. А тому при вирішенні питання щодо спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України (1963 року) та КпШС України.

Відповідно до ст.15 КпШС України, для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку.

Отже, обов'язковою умовою реєстрації шлюбу є вільно і незалежно висловлене взаємне волевиявлення осіб, що одружуються, яке підтверджує їх намір створити сім'ю на підставі укладення шлюбу. Недотримання цієї умови тягне недійсність шлюбу.

Відповідно до ст. 18 КпШС України особи, які одружуються, мають бути взаємно обізнані про стан здоров'я один одного.

Статтею 45 КпШС України передбачено підстави і порядок визнання шлюбу недійсним, зокрема: шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов,

встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб).

Недійсність шлюбу - це правова санкція, яка застосовується до подружжя внаслідок порушення ними встановлених законом умов укладення шлюбу і яка передбачає втрату таким шлюбом правової сили.

Для визнання шлюбу недійсним необхідна наявність вади волі сторін при його реєстрації. Під вадою волі в сімейному праві розуміють відсутність добровільної згоди на одруження, реєстрація шлюбу під примусом, під впливом обману, омани внаслідок неможливості через свій стан у момент укладення шлюбу усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Так, укладення шлюбу під примусом має місце, коли згода на укладення була виражена однією з сторін під впливом фізичного та психічного насильства чи під загрозою його застосування. Причому примушення до одруження може виходити від одного з майбутнього подружжя чи від третіх осіб, що діють в його чи в своїх власних інтересах.

Обман- це навмисне введення в оману особи, що одружується. Прикладом обману може слугувати не тільки повідомлення майбутньому чоловіку чи дружині свідомо хибних відомостей, а й свідоме замовчування деяких фактів, що мають істотне значення при укладенні шлюбу.

Омана - це помилкове уявлення особи, що одружується, щодо певних обставин укладення шлюбу. Омана може сформуватися під впливом різних причин, можливо, навіть таких, що не залежать від майбутнього чоловіка і дружини чи дій третіх осіб.

Відсутність вільної згоди, як правило, є результатом фізичного або психічного насильства (примусу).

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 р оку «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» зазначено, що

при розгляді справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що на підставі ст. 45 КпШС відповідний позов може бути задоволено незалежно від часу реєстрації шлюбу, якщо буде встановлено, що вона мала місце за відсутності взаємної згоди

осіб, які одружувалися, зокрема: коли хтось із них у той момент не розумів значення своїх дій або не міг керувати ними; якщо ці особи (або одна з них) не мали наміру створити сім'ю (укладали фіктивний шлюб); якщо вони (хтось із них) не досягли шлюбного віку і його не

було знижено в установленому законом порядку (крім випадків вагітності дружини або народження дитини), а також якщо шлюб було зареєстровано між особами, з яких хоча б одна перебувала в іншому шлюбі, або між родичами по прямій висхідній чи низхідній лінії,

між повнорідними й неповнорідними братами та сестрами, між усиновителями й усиновленими або між особами, з яких хоча б одна на час реєстрації шлюбу була визнана судом недієздатною внаслідок душевної хвороби чи недоумства.

У тих випадках, коли шлюб було розірвано, вимоги про визнання його недійсним можуть розглядатися судом, коли рішення останнього про розірвання шлюбу скасовано або одночасно заявляються вимоги про анулювання запису про реєстрацію розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя.

Судом встановлено, що 27.04.1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований у Залізничному районному відділі ЗАГС м. Львова, про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу зроблено запис №120 (а.с. 6).

04.07.2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.05.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом РАГС Залізничного РУЮ м. Львова зроблено запис №345 (а.с 9, 51).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.08.2008 року, серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Судом встановлено,що ОСОБА_4 змінив прізвище та ім»я на ОСОБА_4, що підтверджується копією актового запису № 22 від 11.08.1992 року, складенним Залізничним відділом ДРАЦС Львівського міського управління юстиції (а.с. 13).

Згідно довідки Львівського обласного психоневрологічного диспансеру № 2659 від 05.09.2014 року (справа «№ 465/3383/14), ОСОБА_4, 1948 року народження, знаходився на стаціонарному лікуванні у ЛОКПНД з приводу неврологічного розвитку особи по депресивно-іпохондричному типу з 02.03 по 13.04.88 р., 20.08. по 24.08.89 р., 05.10. по 27.10.89 р. та з 09.04. по 19.05.90 р.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року призначено у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку судової психологічної експертизи № 5086 від 12.04.17 року, підкореність, залежність, схильність до навіювання не є переважаючими в структурі особистості ОСОБА_2 Для неї невластиві лабільність етичних та соціальних установок, навпаки, характеризується швидше стійкістю та певною ригідністю соціальних установок, відсутністю індивідуалістичного трактування загальноприйнятих правил, властиве строге слідування правилам та внутрішнім моральним принципам. На момент подання заяви та проставлення підпису в книзі реєстрації актів громадянського стану 27.04.1996 року підкореність, схильність до навіювання не були властивими для ОСОБА_2, не мали суттєвого впливу на її поведінку та вчинювані нею юридичні дії. Можна припустити, що рішення ОСОБА_2 подати заяву в ЗАГС та проставлення підпису в книзі реєстрації актів громадянського стану 27.04.1996 року мотивувалось бажанням створити сім»ю, гармонійні відносини в родині, спілкування. Відношення ОСОБА_2 до скритого від неї факту перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах гостро негативне, гостро реагує на сам факт її неінформованості щодо важливих для сімейного життя обставин, обурена, реагує на даний факт як на обман. На момент подання заяви та проставлення підпису в книзі реєстрації актів громадянського стану 27.04.1996року ОСОБА_2 здатна була повною мірою розуміти характер і зміст власних дій, адекватно сприймати особливості та зміст ситуації, повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його шляхом вчинення юридично значимих дій-укладення 27.04.96 року шлюбу, усвідомлювати наслідки цих дій в рамках фактичної інформованості. В наданих на дослідження матеріалах відсутні дані, які свідчать про вчинюваний на ОСОБА_2 психологічний тиск зі сторони ОСОБА_4 чи інших осіб з метою суттєво змінити її вільне волевиявлення під час подання заяви та проставлення підпису в книзі реєстрації актів громадянського стану 27.04.1996 року.

Враховуючи те, що законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, а саме - реєстрації шлюбу, не передбачало таких підстав для визнання шлюбу недійсним, як реєстрація шлюбу з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя, а позивачка ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій не надала належних доказів, які б свідчили про відсутність її усвідомленого, добровільного, повного волевиявлення на укладення шлюбу та введення її в оману ОСОБА_4 шляхом замовчування інформації про стан свого психічного здоров»я, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.