Справа № 510/1014/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: архівна довідка № К-08/02-02 від 05.02.2015, згідно якої ОСОБА_1 працювала в КСП «Прикордонник» з червня 1968 р. по січень 1994 р.; лист відділу Держгеокадастру у Ренійському районі Одеської області від 12.02.2016 р. згідно якого КСП «Прикордонник» видано державний акт на право колективної власності на землю ОД № 19-4001, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 в 28.02.1996 р., видача сертифікатів на право на земельні частки (паї) членам КСП «Прикордонник» розпочалась в 1996 р.; копія довідки про нормативну грошову оцінку земельної частки (пай) площею 2,55 умовних кадастрових гектарів на території Орлівської сільської ради, вартість складає 44964,65 грн.; копія протоколу № 4 засідання реорганізаційної комісії від 07.04.2000 р. на якому було прийнято рішення про включення ОСОБА_1 до додаткового списку на виділення паїв з резервного фонду.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 1968 р. по 1994 р. працювала в КСП «Прикордонник» дояркою. В лютому 2000 р. КСП «Прикордонник» було реорганізовано і був утворений СПК «Прикордонник», що був правонаступником прав і обовязків КСП, в якому позивачка продовжувала працювати до 16.02.2004 р. У відповідності до п. 2 Указу Президента від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», в лютому 1996 р. КСП «Прикордонник» був виданий державний акт на право колективної власності на землю серії ОД № 19-4001, і з цього ж року землі колективної власності були розпайовані між членами КСП, згідно із списком до державного акту, та почали видаватись сертифікати на земельні частки (паї) у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектарів. До списку, що додається до державного акту на землю, позивачку, як члена КСП , помилково не було включено, і тому сертифікат на її імя оформлений не був. Рішенням реорганізаційної комісії № 4 від 07.04.2000 р. було затверджено додатковий список на виділення паїв з резервного фонду, в зазначений список позивачку було включено за номером 47.

У звязку з тим, що на момент розпаювання земель колективної власності, позивачка не була включена до списків, які додавались до державного акту про право колективної власності на землю серії ОД № 19-4001, сертифікат на її імя не видано, тому позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Прикордонник» с. Орлівка Ренійського району у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектарів, на підставі п. 2 Указу Президента від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до п. 2 Указу Президента від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з п. 24 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як було встановлено судом, в лютому 1996 року КСП «Прикордонник» був виданий державний акт на право колективної власності на землю, і з цього ж року землі колективної власності були розпайовані членами КСП, згідно із списком до державного акту, почали видавати сертифікати на земельні частки (паї) у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектара. Позивачка не було включена до цього списку, хоча була членом КСП «Прикордонник», оскільки згідно архівної довідки з 1968 р. по 1994 р. працювала в КСП «Прикордонник» дояркою, а після реорганізації в СПК «Прикордонник» працювала до 16.02.2004 р., таким чином має право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, п. 2 Указа Президента від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Прикордонник» села Орлівка Ренійського району Одеської області у розмірі 2,55 умовних кадастрових гектара.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін