Справа № 565/1427/17
Провадження № 2/565/436/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишення дітей проживати з матірю та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 14.10.2003р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №262, а також стягнення аліментів у її користь на утримання дітей: ОСОБА_4, 22.04.2005р.н., та ОСОБА_2, 29.10.2008р.н., в розмірі (із урахуванням заяви від 12.10.2017р. про зменшення розміру позовних вимог) 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, ОСОБА_1 заявляє вимогу про залишення дітей проживати з нею.

Позов обґрунтовується тим, що 14.10.2003р. позивач уклала шлюб із відповідачем. Сторони мають дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Протягом останніх років сімейне життя подружжя ОСОБА_2 стало нестерпним. Між сторонами зникли почуття поваги та любові, відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на життя, шлюб та сімю. Через непорозуміння виникають постійні суперечки та конфлікти, склалися неприязні відносини. Намагання позивача зберегти шлюб виявились безрезультатними.

Крім того, ОСОБА_1 покликається, що відповідач не допомагає та не має наміру добровільно допомагати позивачу утримувати дітей, хоча має таку можливість, оскільки працює у ВП «Рівненська АЕС» на посаді слюсара та отримує стабільний дохід. ОСОБА_2 витрачає особисті та сімейні заощадження на компютерні ігри. Інших осіб на утриманні у відповідача немає. В той час позивач змушена самостійно утримувати дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки доходу відповідача та обґрунтування цих вимог. З її пояснень слідує, що негаразди в сімї тривають давно. Сторони проживають разом. Відповідач витрачає гроші на ігри, заклав золоті вироби, продав автомобіль і погасив свої борги. На такому грунті виникають сварки, ОСОБА_2 сердиться, стає агресивним, коли в нього немає грошей. Дітьми не займається, протягом року на утримання дітей коштів не надає. ОСОБА_1 категорично заперечила проти надання судом строку для примирення. У разі розірвання шлюбу сподівається, що не буде платити по боргах відповідача і розраховуватиме на власні сили. В разі розірвання шлюбу обирає дошлюбне прізвище «Лопуга». Пояснювала, що її дохід становить приблизно до чотирьох тисяч гривень на місяць. Спору про місце проживання дітей немає.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав повністю, заперечував проти розірвання шлюбу. При цьому, не оспорював наявності непорозумінь з дружиною. Зазначав, що в серпні 2017р. давав позивачу кошти, але вона не взяла. Вказував, що він купляє продукти харчування. ОСОБА_2 повністю визнав вимогу про стягнення із нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його доходу. Заробіток відповідача складає приблизно до виплати 3900 - 4000 грн. на місяць. Інших утриманців він не має. Спору щодо місця проживання дітей немає.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 14.10.2003р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ГЮ №068047.

Шлюбне життя сторін не склалося, протягом тривалого часу відносини між подружжям негативні. Позивач не бажає скористатись можливістю надання строку для примирення та категорично наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтовуючи це особистісними інтересами. Тому, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то з урахуванням позиції позивача, яка категорично не бажає примирення, суд вважає, що надання строку для примирення лише відтермінує в часі ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Копіями свідоцтв про народження серії 1-ГЮ №128501 та 1-ГЮ №083998 підтверджується, що сторони записані батьками ОСОБА_4, 22.04.2005р.н., та ОСОБА_2, 29.10.2008р.н. Діти проживають з батьками. Спору щодо місця проживання дітей немає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня предявлення позову.

Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача.

Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд приймає повне визнання позову відповідачем. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, оскільки ОСОБА_2 має постійний дохід. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає, він повністю визнає вимогу про стягнення аліментів. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про залишення дітей проживати із матірю, судом встановлено, що між сторонами з цього питання відсутній спір і діти проживають з батьками. Тобто, такі відносини відповідають нормам, передбаченим у ст.160 СК України, що регулює право батьків на визначення місця проживання дитини. Крім того, стаття 161 СК України передбачає можливість визначення судом місця проживання дитини тільки у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Тому, виходячи із встановлених обставин справи, де вбачається відсутність спору про місце проживання дітей, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про визначення місця проживання дітей, а тому, в цій частині позов має бути відхилений.

Стягненню із відповідача у користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 640 грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України слід стягнути із відповідача до Державного бюджету України судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.10.2003р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №262.

Позивач ОСОБА_1 вибрала дошлюбне прізвище Лопуга.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, 22.04.2005р.н., та ОСОБА_5, 29.10.2008р.н., в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна кожну дитину, починаючи з 01 серпня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити, через їх безпідставність.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень до Державного бюджету України.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :