Справа № 426/7767/17
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М. за участі секретаря судового засідання Крикунової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове одноособово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у 2006 році він придбав будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул. Роднікова б.4 у с.Нежурине Сватівського району Луганської області. Домовленність щодо придбання зазначеного будинку була між ним та ОСОБА_5, яка на той час постійно проживала у ньому та була зареєстрована за цією адресою. Так як право власності на зазначений будинок було оформлено на її чоловіка - ОСОБА_6, який помер 03 липня 2002року, вони домовились, що нотарільно угоду укладуть після належного оформлення права власності на ОСОБА_5 На час укладення між ними угоди ОСОБА_5 фактично проживала у цьому будинку і володіла ним. Тобто фактично прийняла спадщину за померлим чоловіком. Кошти за придбання будинку він з дружиною передали їй особисто у 2006 році. У той же час вони перевезли частину своїх речей до цієї садиби. Так як ця садиба була ними придбана з метою облаштування у подальшому дачі та місця для ведення господарства і утримання пасіки, вони з продавцем домовилися, що остання фактично передасть їм будинок після оформлення усіх належних документів, при цьому вона передала частину документів на цей будинок та ключі. У звязку з похилим віком та за станом здоровя вона не оформила належним чином документи, у 2008 році виїхала на постійне місце проживання до своєї доньки у м. Рубіжне, де 08 березня 2012 року померла. Він звернувся до доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_5- ОСОБА_4 з проханням щодо належного оформлення документів, на що вона повідомила, що обізнана з тим, що її мати продала йому будинок і претезій щодо його продажу не має, але офорлювати спадщину не буде через брак коштів та визнання укладеного між ними договору купівлі-продажу. Таким чином, ОСОБА_5 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавала. З часу смерті власника будинку - ОСОБА_6 та його дружини - ОСОБА_5 жоден із можливих спадкоємців не заявив про вступ у спадщину. Протягом всього часу він доглядає за будинком, утримує його в належному стані, робить в ньому ремонти, здійснюю оплату комунальних послуг, але не може розпоряджатися майном на свій розсуд через відсутність у нього документів на право власності. За таких обставин вимушений звернутися до суду з позовом за захистом права власності. Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не брав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 сільська рада повноважного представника в судове засідання не направили, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника та визнали позов. Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні участі не брали, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували, претензій до позивача не мають. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4 (вул. Горная, 1) на праві власності належав ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про право приватної власності виданим на підставі рішення виконкома Сватівської районної ОСОБА_5 народних депутатів № 105 від 18 квітня 1989 року (а.с. 8), згідно технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 9-13) та інвентаризаційної справи ОСОБА_6 є його власником. Згідно свідоцтва про смерть № 1-ЕД № 364806 виданим 05 липня 2002 року ОСОБА_2 сільською радою Сватівського району Луганської області ОСОБА_6 помер 03 липня 2002 року (а.с. 20). В спірному будинку проживала та була зареєстрована дружина померлого - ОСОБА_5, що підтверджено довідкою сільської ради від 15.03.2017 (а.с. 21). Отже ОСОБА_5 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавала, відтак в розумінні ст. 549 ЦК УРСР (спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року), вона вважалась такою, що прийняла спадщину. ОСОБА_5 померла 08 березня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть № І-ЕД № 315760 виданого 09.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 19). Згідно пояснень позивача, викладених в позові, між ним та ОСОБА_5, яка на той час постійно проживала в будинку та була зареєстрована за цією адресою існувала домовленість про передачу у власність йому будинку з оформленням документів в подальшому, у звязку з чим ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 у 2006 році грошові кошти, а остання в свою чергу передала ключі від будинку та частину документів, про що були обізнані спадкоємці, в тому числі спільна дочка власників спірного будинку ОСОБА_4, тому нині та на час відкриття спадщини не заперечували проти усно укладеної угоди, не звертались до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в частині спірного будинку. Право власності на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4 залишилось не оформленим належним чином. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦПК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до п. 14 вищевказаної постанови рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). За змістом ст. 344 ЦК України визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків, перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння. Відкрите, добросовісне та безперервне володіння позивачем будинком, що знаходиться за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4 підтверджується наданими суду доказами, а саме договором про користування електроенергією від 30 серпня 2013 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» за адресою Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4 (а.с. 22-24), розрахунковими книжками на імя ОСОБА_1 та квитанціями по сплаті комунальних платежів (а.с. 25-30), письмовими поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтвердили факт володіння позивачем будинком. За таких обставин, враховуючи, що позивач з 2006 року, тобто більше 10 років, відкрито, добросовісно та безперервно володіє житловим будинком, що розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 344 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Нежурине, вулиця Роднікова, будинок 4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова