Справа №442/1943/17
Провадження №2-о/442/52/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П..

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про встановлення факту проживання однією сімєю ,

ВСТАНОВИВ :

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання з ОСОБА_2 однією сімєю з 1971 року, не менше пять років до часу відкриття спадщини 01.11.2016 року. В обґрунтування заяви покликається на те, що 24.04.1971 року вона одружилась з ОСОБА_3. Спільних дітей у них не було. У чоловіка від першого шлюбу був син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав разом з ними від часу їхнього одруження. Її чоловік помер 19.01.1987 року. Після смерті чоловіка, вона разом з пасинком залишалась проживати у будинку №50, на вул. Шевченка, в с. Гаї Нижні Дрогобицького району. Житловий будинок належить їй на праві власності, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину, видане 30.11.1991 року.

У пасинка сім»ї не було. Вони проживали з ним однією сім»єю, утримували підсобне господарство, обробляли земельну ділянку.

Разом з тим, факт проживання з пасинком підтверджується довідками Нижньогаївської сільської ради №198,199 та 238. Такий факт також можуть підтвердити свідки.

Вона займалася похоронами пасинка, оплатила поминальні обряди.

Після смерті пасинка залишились грошові заощадження на депозитних рахунках. Їй про це відомо, так як він не приховував від неї тієї обставини. Заповіту ОСОБА_2 не залишив. Спадкування по його смерті здійснюється відповідно до закону.

Звернувшись із заявою про прийняття спадщини вона отримала відмову у звязку відсутністю доказів, що підтверджують родинні звязки.

Представники позивача ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у заяві, яку просили задоволити.

Представник зацікавленої особи Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району подав заяву про розгляд справи без його участі, відносно задоволення заяви, покладається на думку суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть 01.11.2016 року у віці 70 років помер ОСОБА_2 (а.с.6), який був сином для чоловіка заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 ( свідоцтво про одруження серія І-АБ №358077, видане 24.04.1971 року Солонською сільською радою - а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.11.1991 року, виданого Дрогобицькою районною державною адміністрацією ОСОБА_1 є власником житлового будинку №50, по вул. Жовтнева ( тепер вул. Шевченка), с. Гаї Нижні (а.с.7).

Згідно даних довідки Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області №198, №199, №238 виданої 13.02.2017 року, ОСОБА_2 постійно проживав у будинку №50, по вул. Шевченка с. Гаї Нижні Дрогобицького району разом із мачухою ОСОБА_1 (а.с.12-14).

Суд приймає до уваги покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, які суду пояснили, що ОСОБА_1 проживала разом з своїм пасинком з моменту одруження з ОСОБА_3 до смерті ОСОБА_2. Вони були однією сім»єю, піклувались одне про одного.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживали однією сімєю з 1971 року ( тобто з моменту одруження з його батьком ОСОБА_2І.) по день смерті, адже вели спільне господарство, проживали разом, були повязані спільним побутом.

Враховуючи наведене, та те, що встановлення факту проживання однією сім'єю має значення для охорони прав та інтересів заявниці, так як встановлення такого факту необхідно для реалізації спадкових прав, наслідком якого не вбачається виникнення спору про право, тому заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву задоволити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, 23.05.1932 року та ОСОБА_2 з 1971 року до дня його смерті, яка сталася 01.11.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Хомик