Номер провадження: 22-ц/785/4938/17
Номер провадження 22-ц/785/5698/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 14 лютого 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який 31 березня 2016 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області був розірваний. Від шлюбу з ОСОБА_2, 20 серпня 2014 року у них народився син ОСОБА_4, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матірю. На підставі судового наказу Борщівського районного суду Тернопільскої області від 08.12.14 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року і до досягнення сином повноліття. На підставі постанови заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області від 09.12.15 року відкрито виконавче провадження ВП №49600706 з примусового виконання судового наказу Борщівського районного суду Тернопільської області. Відповідач належним чином не виконує зобовязання з утримання дитини, відповідно до акту про нарахування заборгованості по аліментам від 27.09.16 року станом на 01.09.16 року у ОСОБА_2 існує заборгованість по аліментам у розмірі 1768,8 грн. Також позивачка зазначила, що у відповідача змінився матеріальний стан, а саме він перебуває на посаді заступника командира батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_5 патрульної поліції. У звязку з чим позивач вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у збільшеному розмірі, а саме у частині від заробітку ( доходу) у розмір 1/3 частини але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у збільшеному розмірі, а саме у частині від заробітку (доходу) у розмір 1/3 частини, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не згоден у стягненні аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходів), згоден на сплату аліментів в розмірі до 2000 гривень щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволені частково. Збільшений розмір аліментів, визначений судовим наказом від 08.12.2014 року по справі №594/1464/14ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким встановити розмір аліментів 1/8 частини його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, посилаючись на те, що судом неповно зясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його заробітків, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому 14.02.2014 року Скала-Селищною радою Борщівського району Тернопільської області шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.03.2016 року. Від даного шлюбу у сторін народися син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі Судового наказу Борщівського районного суду Тернопільської області від 08.12.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2014 року й до досягнення дитиною повноліття.

На підставі постанови заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області від 09.12.15 року відкрито виконавче провадження ВП №49600706 з примусового виконання судового наказу Борщівського районного суду Тернопільської області.

З акту від 27.09.2016 року головного державного виконавця Борщівського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області про нарахування заборгованості по аліментах вбачається, що у звязку з неналежним виконанням судового наказу Борщівського районного суду у Тернопільській області від 08.12.2014 року у відповідача утворилась заборгованість по аліментах, яка станом на 01.09.16 року складалася у розмірі 1768,8 грн. та яка була сплачена відповідачем під час розгляду справи.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є студентом першого курсу факультету №2 ННІЗДН за спеціальністю «Право», освітній ступінь «магістр» Одеського державного університету внутрішніх справ, що підтверджено довідкою за №574 від 20.02.17 року виданою деканом факультету №2ННІЗДН Одеського державного університету внутрішніх справ.

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги №71м/3, термін навчання ОСОБА_2 становить 1 рік 8 місяців, загальна вартість якого становить 26500 грн.

Як вбачається з договору оренди квартири (житлового приміщення) від 13.04.2017 року, відповідач має щомісячні витрати на оренду житла розміром 5000 грн., також має кредитні зобовязання, про що свідчить копія заяви про приєднання №1109167/101016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжна картка), вартість кредиту становить 17716,89 грн. Відповідно до довідки про доходи №751 від 04.04.2017 року, загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року за винятком аліментів становить 73643,77 грн.

У відповідності до довідки про доходи за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, відповідачу, який займає посаду командиру батальйону ОСОБА_5 патрульної поліції, нараховані 80648,42 грн., з яких сплачені аліменти у розмірі 7004,65 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які виплачує відповідач, 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, недостатні для утримання дитини, на підставі чого судом був змінений розмір аліментів, який був визначений у частці від заробітку розміром 1/5 частини, при цьому судом було взято до уваги те, що відповідач має постійний прибуток, несе витрати на навчання та оренду житла за місцем постійного працевлаштування.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини.

Згідно ст. 183 ч.1СК України, в разі визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері , батька дитини, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом було прийнято до уваги те, що в провадженні іншого суду на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/5 частини від доходів.

Також змінюючи розмір аліментів на утримання дитини, суд обґрунтовано виходив з того, що збільшився вік дитини та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тобто відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01.01.2017 року становить 1355 гривень, з 01.05.17 року становитиме 1426 гривень, з 01.12.17 року становитиме 1492 гривень.

Також судом були прийняті до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та стан здоров'я та матеріальне становище відповідача.

Згідно до вимог ст. 182 ч. 2 СК України, розмір аліментів на дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд на законних підставах частково задовольнив позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не погоджується з висновком суду щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/5, оскільки він має постійний прибуток, несе витрати на навчання та оренду житла за місцем постійного працевлаштування, оскільки під час розгляду справи до суду надавалися документи, що підтверджують наявність у нього фінансових зобовязань перед банками, орендодавцем квартири та субєктом надання освітніх послуг, які не були досліджені та враховані в повному обсязі, не приймаються судом до уваги, оскільки суд приймаючи рішення повно та всебічно з'ясував всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та яким надана належна та обґрунтована оцінка.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд у своєму рішенні послався на письмові докази, а саме на договір про надання платної освітньої послуги, договір оренди квартири ОСОБА_2, оренду квартири, які суд не мав брати до уваги, не приймаються судом до уваги, оскільки суд приймаючи рішення повинен взяти до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що передбачено законодавством.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що суд прийняв до уваги при прийнятті рішення той факт, що у провадженні іншого суду перебуває цивільна справа ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/5 частини від доходів з яким не погоджується апелянт, так як суд не міг достовірно знати яке буде прийняте рішення у іншій справі, не приймаються судом до уваги, оскільки суд приймаючи рішення ретельно перевірив всі наявні в матеріалах справи докази як на підставу своїх вимог та заперечень, та відповідно до вимог Законурозглянув справу в межах заявлених вимог та визнав, що розмір аліментів, які виплачує відповідач, 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, недостатні для її утримання, які змінив та визначив розмір аліментів у частці від заробітку розміром 1/5 частини.

Інші доводи апеляційних скарг також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційних скарг до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6