№ 566/943/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі: Мельничук Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Млинів Рівненської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні та факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення юридичного факту перебування на утриманні та факту прийняття спадщини. Зазначила, що встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, а також факту перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 необхідно для того, щоб оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_4 та яке було ним успадковано після смерті тітки. При зверненні до нотаріуса їй було розяснено, що не надано достатніх доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3, а також відсутні докази на підтвердження факту прийняття спадщини. Просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 та юридичний факт про те, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3

В судове засідання заявник та її представник не зявились, представник позивача -адвокат ОСОБА_5 надіслала заяву про розгляд справи без її участі та участі її довірителя, в якій вказала, що заяву підтримують повністю, просять її задовольнити (а.с.39).

Заінтересовані особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких вказали, що проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Просять справу розглядати за їх відсутності. (а.с.29, 32,36)

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню, оскільки повністю доведені заявником.

Судом встановлено, що 11 квітня 1998 року в селі Довгошиї Млинівського району Рівненської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №034605 від 11.04.1998 року (а.с.9)

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 2,13 в умовних кадастрових гектарах в КСГП «Хлібороб», що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) від 02.10.1996 року серія РВ №0063808 (а.с.23)

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його співмешканка ОСОБА_2, так як проживала з померлим однією сімєю і перебувала на його утриманні. Зокрема, згідно довідки Довгошиївської сільської ради від 15.12.2016 року на день смерті померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 склад його сімї був слідуючий: ОСОБА_2 співмешканка, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10)

З довідки Довгошиївської сільської ради від 21.03.2017 року вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №4 облікова картка обєкта по господарського обліку на 1974-1976 роки, номер обєкта по господарського обліку №331 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Довгошиї вул.Польова, яка була власником домогосподарства. (а.с.11)

15 травня 2003 року ОСОБА_2 померла. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_9.

20 січня 2012 року державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в розмірі 2,13 умовних кадастрових гектарів в КСГП «Хлібороб». (а.с.18)

11 лютого 2016 року помер батько заявниці ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №185689 від 11.02.2016р. (а.с.19)

01 лютого 2010 року Довгошиївською сільською радою Млинівського району Рівненської області було посвідчено заповіт ОСОБА_4 Згідно даного заповіту останній заповів все своє майно дітям: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1 (а.с.20)

З відповіді нотаріуса від 11.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_4 Батько є спадкоємцем на все майно, що належить його рідній тітці ОСОБА_2

Відповідно до пункту 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено застосування ЦК до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року.

При цьому, згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, яка відкрилась до набрання чинності ЦК 2003 р. і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до викладеного в ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була; для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статтей 529-531 ЦК УРСР .

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2011 року було задоволено заяву ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю тітки ОСОБА_2, яка померла 12 травня 2003 року, з ОСОБА_3, який помер 11 квітня 1998 року, без реєстрації шлюбу в період з 1950 року по 1998 рік, протягом 48 років.(а.с.17)

Згідно довідки серії РОВ-К-82 №010443 від 31 січня 1986 року - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом II групи з дитинства та пожиттєво являється непрацездатною.(а.с.14-15)

Враховуючи те, що ОСОБА_2 була інвалідом II групи з дитинства та непрацездатною, є підстави вважати, що вона перебувала на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_10

Згідно ст.ст.531, 549 ЦК УРСР ОСОБА_2З прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як перебувала на його утриманні та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме земельною часткою (паєм) в розмірі 2,13 в умовних кадастрових гектарах в КСГП «Хлібороб».

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 почала володіти земельною часткою (паєм) в розмірі 2,13 в умовних кадастрових гектарах в КСГП «Хлібороб», яка належала померлому та в неї перебував оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0063808, виданий Млинівською районною державною адміністрацією 02.10.1996р. У звязку з наведеним суд вважає, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, проте не оформила своїх спадкових прав.

Оскільки ОСОБА_2 померла, в інший спосіб, ніж як шляхом встановлення факту прийняття спадщини в судовому порядку, встановити даний факт не можливо.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

За розясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, факт прийняття спадщини та перебування на утриманні.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявницею доведено факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3, а також факт прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 14, 60, 208-209, 212- 215, 218, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні та факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2003 року, з 1986 року по 1998 рік перебувала на утриманні ОСОБА_3, який помер 11 квітня 1998 року.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2003 року, прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті 11 квітня 1998 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Млинівського райсуду П.В.ФЕСЬКОВ