06.12.2017 Справа № 469/722/17
2/469/479/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді - Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.
прокурора - Маковецького Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави до ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування пунктів рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, зобовязання повернути земельну ділянку, -
Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області 24 травня 2017 року звернувся до Березанського районного суду з вказаним позовом, у якому просив:
- визнати незаконними та скасувати пункти 1,2 рішення ОСОБА_1 сільської ради від 01 липня 2014 року №6 в частині затвердження проекту із землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га із земель, не наданих у власність та постійне користування в с.Коблеве ОСОБА_1 сільської Березанського району Миколаївської області, для індивідуального дачного будівництва.
- зобовязати ОСОБА_2 повернути вказану земельну ділянку територіальній громаді с.Коблеве Березанського району Миколаївської області в особі ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір.
Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що надана відповідачу ОСОБА_2 земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а тому відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей; проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачу з природоохоронним органом не погоджено, що є порушенням ч.3 ст.186-1 ЗК України.
При цьому можливість індивідуального дачного будівництва в межах зони рекреації, де знаходиться спірна земельна ділянка, забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією.
У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, у якому судом здійснено розгляд справи по суті не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи; призначені раніше судові засідання двічі не відбулись через неявку відповідача ОСОБА_2 у зв"язку з хворобою.
Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що пунктами 1, 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області №6 від 01 липня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального дачного будівництва та надано, серед інших громадян, відповідачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею до 0,1000 га (забудовані землі, землі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток) із земель, не наданих у власність та користування, для індивідуального дачного будівництва, в межах території населеного пункту с.Коблеве (а.с.13-14).
Надана відповідачу ОСОБА_2 у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає 1-1,29 км., до північної межі 1-1,30 км., що підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області (а.с.21 на звор.).
За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги, ширина яких узовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється не менше 2 км. від урізу води.
Таким чином, з урахуванням зазначених нормативних розмірів, є підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря.
За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.
Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України, земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування обєктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших обєктів водного транспорту.
Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для індивідуального дачного будівництва законодавством України не передбачена.
Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.
Абзацом 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів.
Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.24), надана відповідачу у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, у якій містобудівною документацією не передбачено розміщення земельних ділянок з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва.
Аналогічна заборона щодо будівництва індивідуальних будинків встановлена п.10.17 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 року.
Невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України).
Таким чином, індивідуальне дачне будівництво на виділеній ОСОБА_2 земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам.
Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, підлягає погодженню з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).
Землевпорядна документація щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 до управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації на розгляд не надходила, висновки про погодження (відмову) не надавалися, що підтверджено листом управління екології та природних ресурсів Миколаївської ОДА (а.с.25).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01 липня 2014 року № 6 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.
Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.
Враховуючи, що рішення ОСОБА_1 сільської ради Березанського району №6 від 01.07.2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва видані з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати.
Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Оскільки рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_2 підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем, а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є обєднана територіальна громада с.Коблеве.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 сільської ради від 01 липня 2014 року №6 в частині затвердження проекту із землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею до 0,1000 га із земель, не наданих у власність та постійне користування, для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве ОСОБА_1 сільської ради Березанського району Миколаївської області,
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2017 року.

Суддя: