АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар Костюк Л.С.

за участю апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружити до досягнення дитиною трьох років, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружити до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем проживала однією сімєю. Від сімейнихвідносин у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні.

Зазначає, що з відповідачем сімейні сосунки не склалися, останній добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Вказує, що їй невідомо про місце роботи та доходи ОСОБА_2, проте він не має стягнень за іншими виконавчими документами.

Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу при народженні дитини як малозабезпечена сім`я, на її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку;

____________________________________________________________________

22ц/794/1136/2017 р. Головуючий у І інстанції Ляху Г.О.

Категорія 50 Суддя-доповідач ОСОБА_4

стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,щомісяця в розмірі 500 грн, починаючи з 17 лютого 2017 року до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її власне утримання до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 300 грн, починаючи з 17 лютого 2017 року.

Зазначено про індексацію відповідно до закону розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення суду є необґрунтованим та необєктивним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при визначенні розміру сплачуваних аліментів не враховано інтереси дитини, розмір аліментів є надто малим. Крім того, відповідач не надав до суду доказів того, що він не має можливості працювати, має фізичні вади чи захворювання, які перешкоджали б йому виконувати певну роботу. Зазначає, що у власності ОСОБА_2 є земельні паї та нерухомість, що також є джерелом доходів.

Просила рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову згідно позовних вимог. В частині стягнення аліментів на її утримання залишити без змін.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України,апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно зясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід та з урахуванням матеріального становища відповідача та мінімального розміру аліментів 30% на дитину відповідного віку визначив розмір стягуваних аліментів у сумі 500 грн щомісячно.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, за змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено що, відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, що підтверджується довідкою Чутівської сільської ради Полтавської області №1087 від 14 лютого 2017 року.

Відповідач офіційно не працює, але отримує мінливий, нерегулярний дохід, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не передбачено в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, меншому, ніж просила позивачка, суд першої інстанції не врахував, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, жодних стягнень з нього не проводиться, він є повнолітньою, працездатною, матеріально-забезпеченою особою, яка за законом зобовязана на належному рівні утримувати свою дитину.

Судом першої інстанції неправильно враховано мінімальний розмір аліментів, які повинні забезпечувати батьки у рівних частках та утримання дитини, тому сума стягуваних аліментів не буде відповідати її інтересам та потребам.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, крім наведених обставин, слід також враховувати, що прожитковий мінімум для дитини до 6 років на момент ухвалення рішення судом першої інстанції становив 1355 грн, тому кожен з батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення в частині розміру аліментів.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, колегія суддів, враховуючи потреби дитини з урахуванням її віку, стану здоров'я та вимоги статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», приходить до висновку, що аліменти в сумі 500 гривень щомісячно не відповідають розміру прожиткового мінімуму, рівню інфляції та чинному законодавству України.

Враховуючи всі обставини справи та представлені сторонами докази, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині розміру стягуваних аліментів, а саме слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3щомісяця в розмірі 800 грн. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,щомісяця в розмірі 800 гривень, починаючи з 17 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: