АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканал» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ АК «Київводоканал» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю.

В обґрунтування позову вказував, що в 1954 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 збудовано будинок за адресою: АДРЕСА_1, який перебував у їх спільній частковій власності. В подальшому право спільної часткової власності на жилий будинок загальною площею 138,7 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,05666 га, набули ОСОБА_6 та відповідач, на підставі свідоцтв про право власності на частини житлового будинку від 08.06.2005 року та державних актів на частини земельної ділянки від 03.07.2006 року.

26.12.2013 року ОСОБА_6 продала належну їй частку в розмірі 42/100 будинку та земельної ділянки позивачу. Відповідач, як власник інших 58/100 майна, надав свою згоду на таке відчуження. Договір про порядок володіння та користування спільним майном, як між колишніми, так і між теперішніми співвласниками, відсутній. В 2015 році позивач звернувся до ПАТ «Київодоканал» для переоформлення на себе, як на власника, договору на водокористування та водовідведення. Третя особа повідомила, що для укладення такого договору потрібна письмова згода співвласника, а саме - відповідача, оскільки труби водопостачання спільного будинку прокладені через ту частину будинку, яку фактично використовує відповідач. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати таку згоду, проте останній відмовив у наданні згоди, натомість попередив, що відключить водопостачання, бо вважає, що воно є незаконним, система водопостачання та водовідведення є його приватною власністю, наполягав на тому, щоб позивач облаштував окреме водопостачання та водовідведення. Більше того, відповідач неодноразово перекривав водопостачання до частини будинку позивача. При цьому позивач користується будинком разом із своєю сім`єю, до складу якої входять троє малолітніх дітей. Вважає, що такі

протиправні дії та постійні погрози відключити воду та каналізацію перешкоджають позивачу користуватися власністю, завдають шкоду його родині, тому він вимушений робити запаси води на той випадок, коли відповідач у черговий раз самовільно вимкне воду, звертатися за захистом прав до різних органів влади, нести витрати на правову допомогу. Оскільки спірне майно було створено як спільна часткова власність та залишається таким і по сьогоднішній день, існуюча мережа водопостачання та водовідведення обслуговує повністю весь будинок, водопровідний колодязь спільно використовувався та утримався всіма попередніми співвласниками. Колишня співвласниця частки ОСОБА_6 мала оформлений на своє ім`я договір водопостачання, безперешкодно користувалася всіма комунальними мережами. Зміна співвласника не може бути підставою для зміни умов користування майном, що є у спільній частковій власності. Відповідач своїми діями створює перешкоди позивачу в користуванні спільними комунікаціями, укладенні договору водопостачання та водовідведення, періодично відключає позивача від мережі водокористування.

Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов та зобов`язати ОСОБА_3 надати доступ позивачу до межі розподілу між співвласниками елементів водопостачання та водовідведення для здійснення необхідного обслуговування та утримання трубопроводу водопостачання, не чинити перешкоди при укладенні позивачем договору на постачання питної води та приймання стічних вод із взяттям на абонентський облік засобів обліку води, заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії по припиненню чи обмеженню водопостачання та водовідведення частини житлового будинку, яким користується позивач, як співвласник, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 7 500,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідач та його представник проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Представник третьої особи при вирішенні апеляційної скарги поклався на розсуд суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власність зобов'язує ( ч.4 ст.319 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною 1 ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що в 1954 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було разом збудовано будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням народного суду 2-ї дільниці Печерського району м. Києва від 28.01.1960 року визнано право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину будинковолодіння, під АДРЕСА_1, яке зареєстровано на ОСОБА_5 Виділено в конкретне користування ОСОБА_4 1-й поверх будинку, який має дві кімнати, площею 44,5 кв.м., коридор розміром 6 кв.м. та 6 кв.м. і 1/2 частину веранди, Ѕ частину горища, перший поверх сараю (1/2 частину) та 170 кв.м земельної ділянки (а.с.7).

Джерелом водопостачання на момент винесення рішення суду була вулична колонка, а каналізацією - вигрібна яма ( 2 окремі дерев`яні вбиральні) (а.с.106). Каналізація в будинку збудована у 1986 році для потреб квартири № 2 та введена експлуатацію відповідно до технічної документації за проектом на ім`я ОСОБА_5 (а.с.а.с.97-104).

Згодом право спільної часткової власності на жилий будинок загальною площею 138,7 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,05666 га набули ОСОБА_6 та відповідач, на підставі свідоцтв про право власності на частини житлового будинку від 08.06.2005 року та державних актів на частини земельної ділянки від 03.07.2006 року.

26 грудня 2013 року ОСОБА_6 продала належну їй частку в розмірі 42/100 будинку та земельної ділянки позивачу ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_3, як власник інших 58/100 частин майна, надав свою згоду на таке відчуження.

Договір про порядок володіння та користування спільним майном, як між колишніми, так і між теперішніми співвласниками, відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як видно зі справи, сторони є співвласниками житлового будинку, який має два окремі житлові приміщення, з окремими входами, окремими підвалами, самостійним газо та електропостачанням. Спірна каналізація була збудована та введена в експлуатацію відповідно до технічної документації у 1986 р. Комунікації (водопровід та каналізація) проходять по земельній ділянці, що належить відповідачу, вхід комунікацій в будинок, в тому числі і в частину будинку позивача, здійснено через належну відповідачеві на праві власності частину будинку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність водопостачання та водовідведення у спільній власності сторін.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів

України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Із доводів відповідача вбачається, що співвласниками будинку здійснювалася оплата води, виходячи кількості осіб, які проживали в будинку. В зв'язку з вимогами третьої особи про здійснення оплати вартості спожитої води на підставі показників лічильника, він змушений замовити робочий проект та технічну документацію щодо водопостачання квартири АДРЕСА_1.

Згідно з даним проектом на вводі водопроводу в приміщенні підвалу, що належить відповідачу, передбачено (по ходу води) загальний водомірний вузол. Згідно ТУ 10814 ПАТ «Київводоканал» тиск в місці підключення може бути під тиском води від 3,5 до 6,5 атм (6,5 кгс/кв.см). При цьому зазначено, що відгалуження до квартири АДРЕСА_1, в якій проживає сім»я позивача, підлягає демонтажу, у зв»язку звідсутністю законних проектних рішень. Дана обставина також підтверджується і проектною схемою В-1 та існуючою схемою В-1 водопостачання кв.АДРЕСА_1 (а.с.110,111зв.,111-в).

Відповідно до технічних умов №10814 на водопостачання об'єкта - квартири АДРЕСА_2, від 28 квітня 2015 року, наданих ПАТ «АК «Київводоканал», кількість води, передбачена для використання становить 0,56 (без збільшення) м.куб/добу 0,32 л/сек.

При цьому, п.14 даних технічних умов зазначено, що обсяг водопостачання в даних технічних умовах є граничним. У разі перевищення цього об'єму, згідно п.3.8 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, ОСОБА_3 необхідно отримати у ПАТ «АК «Київводоканал» додаткові технічні умови на обсяг водопостачання, що перевищує вказаний у даних технічних умовах.

На виконання замовленого проекту по підключенню водопостачання квартири АДРЕСА_3, відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір, №605315 від 31 травня 2016 року з ТОВ «РБУ «УкрСервісМонтаж» на придбання лічильника води та монтаж водомірних вузлів (а.с.114).'

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Товариства з заявою про прийняття на облік і опломбування водомірного вузла з лічильником.

16 червня 2016 року ПАТ АК «Київводоканал» було здійснено акт обстеження обліку водоспоживання та водовідведення об'єкту. З моменту опломбування засобу обліку води розрахунки за спожиту воду та відповідний об'єм стоків по будинку в цілому здійснюються за показаннями зазначеного засобу обліку води, який розміщений у належному відповідачеві підвальному приміщенні (а.с.116).

04 липня 2016 року між ПАТ «АК «Київводоканал» та відповідачем ОСОБА_3 в установленому порядку укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі до квартири №2 приватного житлового будинку АДРЕСА_1

03 листопада 2016 року було прийнято в експлуатацію водопровідний ввід по квартирі АДРЕСА_4, про що було складено відповідний акт №16-226 технічного приймання вводів водопроводу (а.с.117).

Згідно п. 4.5. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, з'єднування системи водопостачання об'єкта, який підключений до системи централізованого питного водопостачання, з водопроводами, які підключені до власних джерел водопостачання, можливо за погодженням із виробником.

Пунктами 4.7. 4.8, 4.9 вказаних Правил передбачено, що приєднання мереж водопостачання та водовідведення субспоживачів до мереж споживачів здійснюється згідно з порядком, наведеним у пунктах 4.1-4.6 цих Правил.

Виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до ПАТ «Київводоканал» із заявами про укладення договору з постачання послуг питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі до приватного жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1.

02 листопада 2015 року під час обстеження вказаного будинку представником ПАТ АК «Київводоканал» було виявлено, що водопостачання до належної позивачу частини будинку здійснюється через внутрішньо будинкові мережі квартири №2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Листом ПАТ «Київводоканал» від 24.06.1016 року ОСОБА_2 було повідомлено, що для укладення договору потрібна згода власника квартири № 2, в іншому випадку заявнику було запропоновано згідно «Правил користування системами комунального постачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Держитлокомунгоспу України від 27 червня 2008 року №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 07 жовтня 2008 року №963/15627 для підключення приватних житлових будинків до міських водопровідних та каналізаційних мереж отримати умови ПАТ «АК «Київводоканал» на постачання, розробити, погодити в установленому порядку проектну та технічну документацію та побудувати мережі відповідно до технічних умов і проектного рішення (а.с.23).

Також з матеріалів справи слідує, що відповідач самостійно звертався до позивача та третьої особи для вирішення питання підключення позивача до водопостачання та водовідведення з обов`язковим виконанням позивачем норм діючого законодавства (а.с.а.с.26, 119, 120).

В свою чергу ПАТ «Київводоканал» повідомив відповідача ОСОБА_3, що у позивача відсутні відповідні дозволи, комунікації та технічні умови, що унеможливлює укладання з ним договору водопостачання та водовідведення (а.с. 121).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач чинить перешкоди в укладанні позивачем з третьою особою договору постачання води та приймання стічних вод, є безпідставними й не ґрунтуються на матеріалах справи.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначала, що позивач бажає користуватися існуючою системою водопостачання та каналізації, мотивуючи зазначене тим, що він брав участь у будівництві каналізації та системи водопостачання.

Разом з тим, дані доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, підключення до діючої системи водопостачання та каналізації ще однієї квартири не передбачено технічними умовами, відсутня потужність та таке підключення, що буде порушувати п.13.2 ДБН В.2.5.-64.2012, де міститься пряма заборона встановлення лічильників після перетину двох внутрішніх стін. Тобто згідно плану будівлі та підведеного водопроводу встановлення таких лічильників без порушення вказаної норми неможливе.

Оскільки відсутні межі розподілу між власниками елементів водопостачання та водовідведення, наявний водопровід та каналізація є особистою власністю відповідача, тому доводи представника позивача щодо необхідності зобов»язати відповідача надати доступ позивачеві до мережі розподілу між власниками елементів водопостачання та водовідведення для здійснення необхідного обслуговування та утримання трубопроводу водопостачання, що розміщений в частині будинку, що належить позивачеві, не заслуговують на увагу й порушують права відповідача.

Позивачем та його представником ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надано доказів того, що підключення ще однієї квартири до існуючої системи водопостачання та каналізації є технічно можливим та не буде порушувати права відповідача.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем порушені його права чи охоронювані законом інтереси, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за їх недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на правильність ухваленого судового рішення.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Згідно ч.4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до ч.6 ч. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року забезпечено даний позов та зобов'язано ОСОБА_3 відновити водопостачання частини жилого будинку шляхом включення водозапірних кранів на трубах водопостачання, що прокладені до частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_2, до набрання рішенням суду законної сили.

24 жовтня 2017 року до Апеляційного суду м. Києва від ОСОБА_3 надійшла заява про скасування заходів забезпечення.

Враховуючи те, що колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року, заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року - залишити без змін.

Заяву відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: