Справа № 172/241/17
Провадження № 2/172/217/17
У Х В А Л А

19.06.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Порох К.Г.

секретаря Голубенко Т.В.

за участю:представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката ОСОБА_3.

розглянув у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду селища Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недобудованого будинку об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, про визначення частки в праві спільної сумісної власності, визнання права на 1/4 частину майна в порядку спадкування за законом, -

ВС Т А Н О В И В

02 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яка прийнята до провадження 07 березня 2017 року і призначено попередній розгляд справи.

16 березня 2017 року в попередньому судовому засіданні відповідач звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання недобудованого будинку об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, про визначення частки в праві спільної сумісної власності, визнання права на 1/4 частину майна в порядку спадкування за законом, яка була прийнята до провадження відповідно до ст.123 та 126 ЦПК України і об"єднана з первісним позовом.

01червня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання адвоката ОСОБА_1 про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 без руху, оскільки нею відповідно до вимог ст.119,120 ЦПК України, не сплачено судовий збір, не додані докази вартості спірного будинку, відсутнє рішення суду щодо розстрочки сплати судового збору.

На виконання ухвали суду відповідач-позивач за зустрічним позовом сплатила судовий збір у розмірі 5999,13грн. 02 червня 2017 року, на підтвердження цього надала квитанцію банку про прийом коштів.(а.с.115).

Частиною 2 вказаної статті передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Представник позивача за первісним позовом адвокат ОСОБА_1 в підготовчій частині судового засідання звернувся до суду з клопотанням про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності у справі 172/241/17 позивачу, з тих підстав, що незрозуміло з яких підстав виходив позивач за зустрічним позовом сплачуючи саме таку суму судового збору 5999,13грн.,оскільки визначена сума зустрічного позову у суму 499459,97грн. не підтверджується будь-якими доказами. Технічний паспорт БТІ не є тим документом, який відображає реальну ринкову вартість будинку на день подачі позову.

Визначення вартості майна повинно проводитись відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та дотриманням Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003року №1440.

Приймаючи до провадження зустрічний позов ОСОБА_2, який не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, суд порушує принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. В ухвалі суду від 01червня 2017року не зазначено про необхідність виправити зазначений недолік, а з доданої квитанції про сплату судового збору неможливо встановити чи відповідає сплачена сума ціні позову, виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та рівності сторін перед законом і судом, представник позивача адвокат ОСОБА_1 вважає, що недоліки зустрічного позову не тусунуті, а тому просить зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернути позивачу.

Представник відповідача - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 заперечував проти клопотання та заявив, що при оцінці позову та розміру судового збору, що підлягає сплаті , керувались оцінкою майна зазначеною в технічному паспорті на спірний житловий будинок станом на 20 червня 2016 року.

Згідно приписів ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" Оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках: створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності; реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна); виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка (частка комунального майна); визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або засновника із складу такого товариства; приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою; визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв'язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, внесення державними науковими (науково-дослідними, науково-технологічними, науково-технічними, науково-практичними) установами та державними університетами, академіями, інститутами майнових прав інтелектуальної власності як внеску до статутного капіталу господарських товариств, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Отже, в Законі, на який посилається представник позивача адвокат ОСОБА_1, не передбачен обов"язкове проведення незалежної оцінки нерухомого майна фізичними особами при зверненні до суду.

Пленум ВССУ в Постанові від 17.10.2014 № 10 " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" в п.12-13,16 вказував, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 вона вказує ціну позову 499 459,097грн., виходячи з оцінки вартості спірного будинку, легкового автомобіля, спадкового майна. Визначена ціна позову ОСОБА_2 не є вочевидь такою, що не відповідає вартості спірного майна. При розгляді справи якщо буде встановлено, що дійсна вартість спірного майна є вищою або нижчою за вказану , при постановленні судового рішення суми стягнення судового збору можуть бути відкореговані шляхом стягнення недоплаченої суми або повернення переплаченого судового збору. При визначенні вартості спірного майна з врахуванням думки сторін у справі може бути призначена судова -товарознавча експертиза у справі.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 79, 80, 168, 208-210 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника позивача по справі №172/241/17 - адвоката ОСОБА_1 про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності- відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: