Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

30 травня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що висновок суду про те, що ОСОБА_2 виконала зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки наявна в матеріалах справи довідка, згідно якої кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника ОСОБА_2, є підробленим документом. За доводами апеллянта, вказаний факт пітверджується висновком внутрішнього розслідування, копія якого міститься в матеріалах справи, однак судом під час ухвалення рішення зазначений доказ взято до уваги не було.

В запереченні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 міститься посилання на те, що 02.03.2015 року ОСОБА_2 погасила заборгованість за кредитним договором, що підтверджується копіями квитанції про сплату боргу та довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 31.03.2015 року про повне виконання зобов'язань за договором перед банком, а тому рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням положень закону.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 02.03.2015 року виконала зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі, а тому в силу ст. 599 ЦК України вказане зобов'язання припинене його повним виконанням.

З наведеним висновком погоджується апеляційний суд, оскільки він в повній мірі узгоджується з матеріалами справи на нормами закону.

З матеріалів справи встановлено, що 20.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 49.37.6/8/06-КМК (з додатковою угодою від 20.11.2006 року), відповідно до якого, позичальник отримала кредитні кошти в сумі 57 000 доларів США, строком до 21.11.2011 року, із щомісячним погашенням заборгованості та сплатою процентної ставки у розмірі 14,5% річних за користування кредитом.

20.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5 було укладено окремі договори поруки, згідно яких, поручителі зобов'язувались солідарно відповідати разом з позичальником за належне виконання умов вищевказаного кредитного договору (а.с.10-16).

26.06.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» в порядку, передбаченому законом, було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, відповідно до якого, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за договорами, укладеними 20.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с. 27-33)

У жовтні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 16.09.2016 року утворилась заборгованість в загальній сумі 1113085 грн. 32 коп.

Втім, судом першої інстанції було встановлено, що з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором до ОСОБА_2 ПАТ «Дельта Банк» вже зверталось у вересні 2014 року з посиланням на те, що станом на 26.08.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 602269 грн 58 коп. Внаслідок розгляду згаданої справи рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27.02.2015 року, яке набрало законної сили, було застосовано позовну давність та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №49.37.6/8/06-КМК від 20.11.2006 року у сумі 59 267 грн. 54 коп., відповідно за платежами в межах строку позовної давності за період з вересня по листопад 2011 року.

Визначену рішенням апеляційного суду суму заборгованості ОСОБА_2 сплатила ПАТ «Дельта Банк» 02.03.2015 року, що підтверджується копією квитанції від 02 березня 2015 року (а.с. 152), та отримала від ПАТ «Дельта Банк» довідку №05-2903220 від 31.03.2015 року, згідно якої, кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника ОСОБА_2 за вищевказаним правочином (а.с. 151).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на вказані приписи закону, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки факт погашення позичальником ОСОБА_2 заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» відносно наявності заборгованості ОСОБА_2 перед банком та підроблення банківської довідки про відсутність заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на спростування дійсності виданої ОСОБА_2 довідки позивачем суду надано не було, а тому, виходячи з приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК України, судом першої інстанції не було враховано документ внутрішнього розслідування банку.

Апеляційний суд знаходить, що виходячи з доказів, добутих судом першої інстанції під час розгляду справи, постановлене рішення у даній справі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: