н/п 2-о/490/166/2017 Справа № 490/4319/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ :

23.05.2017 року заявники звернулися до Центрального районного суду м.Миколаєва із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Сімферополь АР Крим, батьками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування заяви заявники посилалися на те, що вони з 30.09.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу подружжя має спільну дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації. Заявники звернулися до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про державну реєстрацію народження дитини, проте у реєстрації їм було відмовлено. Виходячи з викладеного заявники просили суд заявлені вимоги задовольнити.

У судове засідання заявники не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримали, просили суд задовольнити заяву з викладених підстав.

Представник заінтересованої особи Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень по даній справі не мають.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

30 вересня 2000 року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим.

Заявники звернулися до Миколаївського міського управління юстиції Миколаївського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію народження дитини.

Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надано письмову відмову про проведення реєстрації посилаючись на норми ст.13 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та п.1 розділу 1 глави 3 Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5.

Оскільки Україна не визнає правосуб'єкності такої адміністративно - територіальної одиниці як Республіка Крим Російської Федерації, документи, видані як державними так і не державними установами не визнаються на території України.

Згідно з п.1 ч.1ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане свідоцтво про народження дитини є недійсним та не створює правових наслідків, а нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявників, які є громадянами України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце її проживання та реалізувати інші права, пов'язані з народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертвонародження.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявників у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, що народилась на території України, та мати якої на момент її народження була і залишається громадянкою України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд доходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.208-210,256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим - батьками якого є: мати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, та батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.А.Гуденко