Номер провадження: 22-ц/785/5993/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Калараша А.А., Гірняк Л.А.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИЛА:

18 вересня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 7244,05 дол. США (що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 року становить 92883,94 грн.) та компенсацію судових втрат в розмірі 928,83 грн. (а.с. 55-59).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 року було задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у провадженні по виконанню судового рішення в цивільній справі № 520/12238/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 77-78).

13 лютого 2017 року від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшла заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання (а.с. 86).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було задоволено (а.с. 122).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 12 червня 2017 року до суду першої інстанції представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга. Зокрема, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт вказує на те, що змістом оскаржуваної ухвали не вказано, які саме причини навів скаржник суду щодо пропуску строку для предявлення виконавчих листів, а крім цього, суд першої інстанції не навів жодних підстав для визнання причин пропуску строку поважними. Тому, апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь апелянта судовий збір (а.с. 125-126).

В судовому засіданні відповідач апелянт підтримав апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. В матеріалах справи відсутні докази повідомлення учасників провадження про час та місце проведення судового засідання 31 травня 2017 року, в якому було прийнято оспорену ухвалу, тобто було порушено процедуру, встановлену законом для розгляду подібного роду заяв. Крім того, з матеріалів справи вбачається наступне.

13 лютого 2017 року заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу виданого Київським районним судом м. Одеси 21 жовтня 2015 року по справі № 520/12238/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, до виконання. В обґрунтування заявник послався на ч.2 ст.368 ЦК України, ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) та ст.371 ЦПК України. Жодних причин пропуску строку заява не містить. Суд першої інстанції задовольняючи заяву послався на те, що на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2015 року відбулась заміна стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у провадженні по виконанню судового рішення в цивільній справі №520/12238/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видані виконавчі листи банком до виконання не предявлялись, строк предявлення виконавчих листів до виконання закінчився 03 лютого 2016 року. Разом з тим, закон не повязує заміну стягувача у провадженні з можливістю автоматичного поновлення строку, та/або в якості поважної причини пропуску строку.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, рішення набрало законної сили 03 лютого 2015 року, тобто строк закінчився 03 лютого 2016 року. З моменту отримання заявником виконавчих листів 26 жовтня 2015 року у заявника було вісім місяців, щоб предявити виконавчі листи до виконання. Крім того з тексту заперечень на апеляційну скаргу вбачається вже інше обґрунтування поданої заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, а саме заявник, посилаючись на п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (2016 року), відповідно до якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом, зазначає, що вони взагалі не пропустили строк для предявлення виконавчого документу до виконання. Таким чином сторона взагалі допустила логічне протиріччя в обраній процесуальній позиції. Крім того варто зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження» (2016 року) набрав чинності 02 червня 2016 року, а на той момент строк вже сплив.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції був порушений порядок розгляду заяви, то прийняте процесуальне рішення підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд на підставі ст.ст. 307, 311 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року задовольнити частково.

УхвалуКиївського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

03.10.2017 року м. Одеса