Справа № 309/995/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Собослоя Г.Г.

при секретарі - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 28 березня 2016 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу ДВС Хустського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року старший державний виконавець відділу ДВС Хустського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань. Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвалою Хустського районного суду від 28 березня 2016 року подання старшого державного виконавця відділу ДВС Хустського районного управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 до виконання останнім покладених на нього грошових зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відділу ДВС Хустського РУЮ відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема п. 18 ст. 11 Законом України "Про виконавче провадження» яким передбачено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, зокрема, судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

При чому за змістом статей 10, 60 ЦПК України обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань покладається, в даному випаду, на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов'язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

За змістом ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин), боржник зобов'язаний: - утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; - надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; - своєчасно з»являтися за викликом державного виконавця; - письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Крім того, глава 7 Закону України «Про виконавче провадження» детально регламентує виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчиняти певні дії або утриматися від їх вчинення, та правові наслідки такого не виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Хустського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4986 від 23.04.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1, (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Хуст Закарпатської області, місце роботи невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Хустським РВ УМВС України в Закарпатській області 25.12.1995 р.), зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1, (далі Боржник), заборгованість, що виникла по Договору про іпотечний кредит № 541 від 07 грудня 2007 року (далі Кредитний договір), укладеному між боржником та Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком 17 грудня 2012 року, на підставі договору відступлення прав вимоги, було відступлено право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Стягнення проводиться за період з 17 грудня 2012 року по 25 лютого 2015 року. Сума, що підлягає стягненню становить 717078,81 грн.».

16 січня 2016 року старшим державним виконавцем Якоб Ю.В. відділу ДВС Хустського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4986 від 23.04.2015 року, і надано боржнику ОСОБА_1 строк до 23.01.2016 року для самостійного його виконання.

Постановою старшого державного виконавця Якоб Ю.В. від 16 січня 2016 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1, з метою належного виконання виконавчого напису.

У своєму поданні державний виконавець посилається на перелік вжитих ним заходів на примусове виконання рішення суду, а саме на зроблені ним запити у відповідні інстанції стосовно наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, на які отримано відповіді.

Так, з відповіді Хустського державного підприємства технічної інвентаризації слідує про наявність у ОСОБА_1 у власності майна за адресою: АДРЕСА_1, яке за ним зареєстровано в 1/2 частині, на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за вказаним виконавчим написом (а.с. 12).

Разом з цим, у поданні державного виконавця взагалі відсутнє обґрунтування в чому полягає ухилення боржника від виконання зобов'язань по даному виконавчому провадженню, в розумінні обов'язків, які на нього покладені, як на боржника, по зазначеному виконавчому напису та Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено обставин ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього за виконавчим написом, а саме по собі посилання у поданні про ухилення боржника від виконання зобов'язань, за відсутності відповідних доказів про це, не свідчить про таке.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з цього питання, якою у поданні старшого державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду від 28 березня 2016 року - скасувати.

У поданні старшого державного виконавця відділу ДВС Хустського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді