Справа № 758/7331/17
У Х В А Л А

09 червня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Вважаю, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України з виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 від 12.06.09р. Пленуму Верховного суду України, позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Виходячи з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, де закріплено принцип змагальності, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. ОСОБА_1 у заяві повинна на підтвердження підстав позову зазначити докази, які підтверджуватимуть кожну обставину, яка входитиме до предмету доказування. Відбір таких доказів повинен здійснюватися позивачем з урахуванням положень статей 58, 59 ЦПК України.

Позивачем не зазначено доказів, що мають суттєве значення для вирішення даної справи, а саме: не зазначено відомостей про те чи проводяться з відповідача будь-які стягнення, не зазначено чи вживав позивач заходів щодо одержання аліментів з відповідача та чи ухилявся відповідач від їх сплати.

Доказів, які б свідчили про неможливість отримання даної інформації до суду не надано. У разі виникнення складнощів в отриманні належних та допустимих доказів, які б дали можливість позивачеві обґрунтувати заявлені вимоги, ОСОБА_1 у відповідності до ст. 137 ЦПК України повинна подати до суду відповідні докази.

Крім того, позивачеві необхідно зазначити докази якими вона розрахувала розмір аліментів на утримання дитини та навести відповідне обґрунтування. У змісті позовної заяві не наведено обставини, якими позивач обґрунтовує розмір аліментів на утримання дитини.

Позивачем також не зазначено доказів, які б підтверджували факт перебування на її отриманні спільної дитини.

Крім того, позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. до 2017р., а з 2018р. та кожного наступного року збільшувати цей розмір на 300 грн. до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з таким формулюванням, пропоную позивачеві навести правові підстави звернення з такими позовними вимогами до відповідача із зазначенням правових норм, якими вона керувалась при цьому.

Слід також звернути увагу, що розгляд таких двох позовних вимог, як розірвання шлюбу та стягнення аліментів можуть ускладнити та затягнути розгляд справи. А тому позивачу доцільніше буде звернутися до суду окремо з позовною заявою про розірвання шлюбу і позовною заявою про стягнення аліментів, оскільки розгляд одних позовних вимог може суттєво вплинути на розгляд інших позовних вимог.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі якщо позивач у вказаний строк не усуне вказані недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

СуддяО. В. Васильченко