Справа № 160/669/15-ц Провадження № 22-ц/773/1320/17 Головуючий у 1 інстанції: Вознюк І.І.
Категорія: 39 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

секретар Вергун Т.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_6,

представника особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Марковичівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 01 грудня 2015 року звернувся в Локачинський районний суд з позовом до Марковичівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що його мати ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_9 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 26 березня 2014р. в м. Донецьку мати померла. Він прийняв спадщину після смерті матері. В с. Марковичі Локачинського району знаходиться спадкове майно житловий будинок № 9 по вул. 8 Березня. Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, постановою приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Березня, 9 в с. Марковичі Локачинського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 9 по вул. 8 Березня в с. Марковичі Локачинського району Волинської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення суду. Вказує, що воно є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що спірний будинок належав дідові ОСОБА_10, який помер. Батько ОСОБА_11, син померлого, успадкував майно після смерті ОСОБА_10 шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном. ОСОБА_11 помер 27 вересня 2003р. 15 лютого 2006 року померла її бабця і мати ОСОБА_11 ОСОБА_9 Вона має право на спадкування після смерті своєї баби по праву представлення. ОСОБА_8 спадщину не прийняла. Вважає себе єдиним законним власником спірного будинку і рішення суду впливає на її права та інтереси. Просить скасувати рішення та відмовити у позові.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, суд першої інстанції виходив з того, що спірний будинок належав ОСОБА_8, а позивач прийняв спадщину після її смерті.

Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає встановленим судом першої інстанції обставинам справи та судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 3,5 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували з зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1946 року.

Згідно записів в погосподарських книгах ОСОБА_10 належав житловий будинок № 9 по вул. 8 Березня в с. Марковичі Локачинського району Волинської області. Будинок 1953 року побудови. Отже, даний будинок був спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_10 помер 18 грудня 1999року. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_10 були дружина ОСОБА_9, син ОСОБА_11, дочка ОСОБА_8.

Спадщина після смерті ОСОБА_10 відкрилась до 1 січня 2004 року і до цих спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР. Згідно зі ст.525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

На день смерті ОСОБА_10 у будинку була зареєстрована та проживала ОСОБА_9, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до матеріалів спадкової справи №690 Локачинської державної нотаріальної контори після померлого ОСОБА_10 спадщину прийняли ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ОСОБА_11 видано 18 липня 2000 року свідоцтво про право на спадщину за законом право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, 10 вересня 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на майновий пай. 29 грудня 2004 року ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства і обслуговування житлового будинку та грошові заощадження.

ОСОБА_9 померла 15 лютого 2006 року. 20 червня 2000року склала заповіт на дочку ОСОБА_8

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.10.2017року встановлено, що після смерті ОСОБА_9 07.07.2017року приватним нотаріусом Локачинського нотаріального округу ОСОБА_12 заведена спадкова справа № 93/2017.

ОСОБА_11 помер 27 вересня 2003 року. ОСОБА_8 померла 26 березня 2014 року. Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_8

Постановою приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_13 №9/-2-31 від 12.10.2015р. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_8. на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с.Марковичі Локачинського району Волинської області.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_11 і прийняла спадщину в установленому законом порядку. На час смерті ОСОБА_9, її син ОСОБА_14 уже помер, то ОСОБА_6, як онука спадкодавця, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батьку.

Рішенням Локачинського районного суду від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Марковичівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визначено ОСОБА_6 додатковий строк два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_9, яка померла 15 лютого 2006 р. в с.Марковичі Локачинського району Волинської області. Відповідно до відмітки суду рішення вступило в законну силу 04 липня 2017 року. На даний час на розгляді в апеляційному суді Волинської області перебуває зазначена справа за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 Проте, на вирішення даної справи в апеляційному порядку ця обставина не впливає, так як встановлено, що ОСОБА_11, спадкоємцем якого є ОСОБА_6, прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_10, якому належав на праві спільної сумісної власності спірний житловий будинок.

Будинок № 9 по вул. 8 Березня в с. Марковичі Локачинського району Волинської області проданий ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 03 березня 2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Спір між спадкоємцями щодо спадщини може бути вирішений з врахуванням ст. 1280 ЦК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Під час розгляду справи про визнання права власності на спадковий будинок, суд першої інстанції вказані обставини щодо наявності інших спадкоємців не перевірив, не встановив коло всіх спадкоємців, не зясував чи не порушуються визнанням права власності на будинок права та інтереси інших осіб. Належним відповідачем у спорах щодо спадкування права власності на нерухоме майно є особа, учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно житловий будинок. Суд не залучив до розгляду даної справи спадкоємця за законом - ОСОБА_6, як відповідача, чим порушив її права.

Отже, суд першої інстанції неправильно вирішив питання про субєктний склад даного спору і не залучив до участі у справі усіх осіб, вирішив питання про права та обовязки особи, яка не брала участі у справі. Це, відповідно до ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Позов предявлено лише до Марковичівської сільської ради, а апеляційний суд не наділений правом залучити ОСОБА_6, як відповідача, до участі у справі на стадії апеляційного провадження, а тому колегія суддів приходить до висновку, що в позові ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити.

У звязку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Марковичівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді