Справа №486/646/14-ц 17.10.2017 17.10.2017
Провадження №22-ц/784/2131/17
Справа №486/646/14 Головуючий першої інстанції: Далматова Г.А.
Провадження №22-ц/784/2131/17 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславської О.М.

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -

Сорочана Володимира Олександровича

на ухвалу судді Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття майна у власність,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття майна у власність.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 01 листопада 2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 18640 швейцарських франків, а остання зобов'язувалася щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 8,99% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 30 жовтня 2016 р.

05 листопада 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10800 дол. США, а остання зобов'язувалася щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,40% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 5 листопада 2017 р.

В якості забезпечення зобов'язання по кредитним договором №0 між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» 1 листопада 2006 р. був укладений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк», належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за зобов'язаннями, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за даним кредитним зобов'язанням.

Через неналежне виконання ОСОБА_2 умов Договорів про надання споживчих кредитів №0 та №0, у неї виникла заборгованість у розмірі 341612 грн. 61 коп.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем - ПАТ «Дельта Банк»; припинити право власності іпотекодавця; виселити з квартири іпотекодавця та усіх інших мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою; витребувати від ОСОБА_2 і передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт та правовстановлюючі документи на квартиру; стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору.

Рішенням Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2014 р. позовні вимоги задоволені частково.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 341612 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки.

Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_2, в тому числі право володіння, користування та розпорядження АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3416 грн. 13 коп. та витрати за розміщення оголошення у газеті «Рідне Прибужжя» у сумі 220 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

11 вересня 2017 р. представником відповідача - Сорочаном В.О. до суду подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2017 р. вказану заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник відповідача вказує, що ухвала суду є незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального права й просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2014 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

Рішенням Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2014 р. р. позовні вимоги задоволені частково.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 341612 грн. 61 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки.

Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_2, в тому числі право володіння, користування та розпорядження АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3416 грн. 13 коп. та витрати за розміщення оголошення у газеті «Рідне Прибужжя» у сумі 220 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

11 вересня 2017 р. представником відповідача - адвокатом Сорочаном В.О. до суду подано заяву про перегляд вказаного вище рішення як заочного.

Повертаючи заявникові заяву про перегляд заочного рішення, суддя вважав, що для цього є передбачені п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України підстави, оскільки заяву подано особою, яка не має повноважень на звернення із заявою від імені клієнта, а крім того, рішення суду, щодо перегляду якого подано заяву, не є заочним.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника (ч. 1 ст. 38 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЦПК України повноваження адвоката як представника можуть посвідчуватись, зокрема, ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Із заявою про перегляд заочного рішення суду від 13 червня 2014 р. звернувся представник відповідача по справі ОСОБА_2 адвокат Сорочан В.О. (а.с. 228).

На підтвердження своїх повноважень Сорочаном В.О. надано договір про надання юридичних послуг адвоката від 29 липня 2017 р., укладений між ним та ОСОБА_2 (клієнтом) (а.с. 226) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 529, видане 16 березня 2009 р. (а.с. 227).

Частинами 1, 2 ст. 44 ЦПК України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

У договорі про надання юридичних послуг адвоката від 29 липня 2017 р. відсутні будь-які обмеження його повноважень. Більш того, згідно з п. 2.1 договору адвокат набуває всі права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, передбачені ст.ст. 27, 31 ЦПК України, а також має право вести всі цивільні справи по захисту прав клієнта в усіх судових інстанціях з усіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, особі, яка бере участь у справі, в тому числі з правом оскарження рішень суду.

За такого представник відповідача Сорочан В.О. має повноваження на оскарження рішення суду, в тому числі на звернення зі заявою про перегляд заочного рішення, а тому висновок суду про наявність передбачених п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України підстав для повернення заяви про перегляд заочного рішення заявникові є помилковим.

ЦПК України встановлює для відповідача особливий порядок оскарження рішення суду лише у разі ухвалення судом заочного рішення - шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення (ст. ст. 228-232 ЦПК).

Законом визначені наступні передумови ухвалення по справі заочного рішення: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 224 ЦПК України).

Таким чином, ухвалення заочного рішення можливо у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, але ухвалення навіть за таких умов заочного рішення є правом, а не обов'язком суду.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 225 ЦПК України).

В силу ст. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд відбувався без участі відповідача, але судом першої інстанції не було постановлено ухвали про заочний розгляд справи, рішення не визначено судом як «заочне» і в резолютивній частині зазначено загальний порядок його оскарження, а не спеціальний, встановлений ст.ст. 213, 215 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суддя вірно вважала, що рішення, ухвалене по справі не є заочним і тому відсутні підстави для його перегляду за заявою відповідача, а доводи апеляційної скарги про те, що через відсутність в судовому засіданні відповідача рішення по справі є заочним, ґрунтується на помилковому тлумаченні норм права.

Між тим, незважаючи на правильність висновку суду щодо відсутності підстав для застування ст.ст. 228, 213, 213 ЦПК України, суд невірно визначився з наслідками подання заяви представником відповідача.

Так, ст. 121 ЦПК України регулює питання звернення із заявою, яка за змістом та формою не відповідає визначеним законом та визначає додаткові підстави повернення заяв за умови, що перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддею при вирішення питання щодо прийняття заяви про перегляд заочного рішення не враховано, що представником відповідача подано заяву, яка не за яких умов не може бути розглянута по суті, оскільки ухвалене судом рішення не є заочним, тобто не підлягає розгляду в обрану заявником порядку, невірно визначився з нормою права, яка підлягає застосуванню, не звернув уваги на положення п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України з урахуванням правил ч. 8 ст. 8 ЦПК України і не застосував передбачені даною нормою наслідки.

З урахуванням викладеного ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ст. 311 ЦПК України з направленням заяви про перегляд заочного рішення до суду для вирішення питання про її прийняття.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Сорочана Володимира Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу судді Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2017 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_2 - Сорочана Володимира Олександровича про перегляд заочного рішення Южноукраїнського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття майна у власністьпередати до того ж суду для вирішення питання про її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

ЖМ. Яворська