Справа № 161/6403/14-ц
Провадження № 6/161/492/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №26957496 з примусового виконання виконавчого листа №161/6403/14-ц, виданого 01 вересня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 квітня 2014 року.

Вказує, що боржник рішення суду в добровільному порядку не виконує, ухиляється від його виконання, і станом на 31 жовтня 2017 року має заборгованість в розмірі 33786,66 гривень. Державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, згідно відповіді на даний запит боржник має закордонний паспорт та перетинає кордон (останній виїзд здійснено 05 липня 2017 року). На неодноразові виклики державного виконавця Устьянцев А.В. не зявляється.

Просить суд, тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань перед стягувачем.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином. Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 подала суду заяву про розгляд подання без її участі за наявними матеріалами справи, подання просила задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

01 вересня 2014 року судом видано виконавчий лист № 161/6403/14-ц, який знаходиться на виконанні у Другому відділі ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області.

05 вересня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26957496, про що повідомлено боржника у встановленому законом порядку.

Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує, рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні. Держаним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, згідно отримаю відповіді на який, боржник має закордонний паспорт та перетинає кордон, останній виїзд здійснено 05 липня 2017 року.

На неодноразові виклики державного виконавця, ОСОБА_4 не зявляється.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем подано запити до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області, головного управління держгеокадастру у Волинській області та Регіонального сервісного центру у Волинській області. Згідно відповідей, що надійшли, боржник сільськогосподарською технікою не володіє, земельні ділянки не зареєстровані, транспортні засоби відсутні. Згідно відповіді Луцького міського центру зайнятості ОСОБА_4 на обліку як безробітний не перебуває.

16 травня 2016 року винесена постанова про арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

15 березня 2016 року та 31 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника.

Здійснення перевірки майнового стану при виході за адресою боржника не виявилось можливим, оскільки дверей квартири державному виконавцю ніхто не відкрив, про що складено відповідний акт.

Враховуючи, що рішення суду не виконано, боржник протягом тривалого часу жодних коштів не сплачує для погашення заборгованості по аліментах, яка станом на 31 жовтня 2017 року становить 33786,66 грн., неодноразово виїжджає за кордон, що передбачає наявність коштів, у тому числі й для сплати аліментів, тому ці обставини свідчать про його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків.

Обовязки боржника у виконавчому провадженні встановлені ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Другого відділу ДВС м. Луцьку ГТУЮ у Волинській області надав суду достатньо доказів про невиконання ОСОБА_7 покладених на нього законом обовязків.

За змістом п. 3 роз'яснень постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 р. N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених ст. 12 Закону N 606-XIV.

Пунктом 19 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про який вказує державний виконавець, - в сумі 33786,66 грн. за період з 24 квітня 2014 року по 31 жовтня 2017 року, свідчить про наявність у боржника невиконаних, покладених на нього рішенням суду, обов'язків.

Державний виконавець вказує на наявну за боржником заборгованість, на підставі якої він звернувся із даним поданням, разом з тим, подання не містить обґрунтованого та конкретного зазначення, на який термін просить тимчасово обмежити боржника, тобто до виконання яких саме зобовязань - сплати заборгованості в сумі 33786,66 грн. чи до виконання зобовязань по сплаті аліментів до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із розясненнями Верховного Суду України резолютивна частина ухвали суду має містити висновки, до якого моменту діють обмеження, тобто до виконання якого зобов'язання (чи його частини), покладеного на боржника рішенням суду, а також, що є підставою для їх припинення. Враховуючи наведене, в ухвалі слід зазначати зміст резолютивної частини рішення, яке перебуває на виконанні та на підставі якого вноситься подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, або невиконану частину цього рішення .

Отже, враховуючи, що виконання рішення суду про стягнення аліментів (щомісячних платежів) з ОСОБА_7 визначено до повноліття дитини, то обмеження у праві виїзду за кордон боржника до повного виконання рішення суду не в повній мірі відповідає закону та може порушувати його права.

З огляду на наведене, подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України підлягає до задоволення, ОСОБА_4 слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного виконання зобовязань зі сплати боргу за аліментами станом на 31 жовтня 2017 року в сумі 33786,66 грн. на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання зобовязань зі сплати боргу за аліментами станом на 31 жовтня 2017 року в сумі 33786 (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 66 копійок на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2014 року.

Дві копії ухвали направити Другому відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції для направлення до ОСОБА_2 центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.