Справа № 185/5559/17
Провадження № 2/185/3165/17
15 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
12 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 23 в будинку № 73 по вулиці Центральній (колишня назва вулиці ОСОБА_3) в місті Павлоград Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею вищезазначеної квартири на підставі договору дарування від 30 грудня 2003 року, крім неї у квартирі зареєстровані ще її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, їхня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та рідний брат чоловіка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. З травня 2012 року брат чоловіка ОСОБА_6 виїхав до іншого місця проживання та не мешкає у квартирі більше пяти років. Витрати за комунальні послуги він не сплачує, приватних речей його у квартирі немає. Реєстрація відповідача їй заважає вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідач ухиляється від зняття з реєстрації добровільно, тому вона вимушена звернутися до суду.
Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач ніколи не проживав у вищезазначеній квартирі, а тільки був зареєстрований у ній. На теперішній час він проживає у своєї мами у селі Малоолександрівка, і добровільно не бажає знятися з реєстрації, пояснюючи це тим, що не хоче щоб його забрали в АТО. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира АДРЕСА_1 (колишня назва вулиці ОСОБА_3) в місті Павлоград Дніпропетровської області, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією договору дарування квартири від 30 грудня 2003 року (арк.с.4).
Як зазначено у довідці про реєстрацію та склад зареєстрованих сімї від 10 липня 2017 року (арк.с.6), відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Проте, як вбачається з Акту від 29 червня 2017 року (арк.с.7), який було складено комісією у складі інженера ПП «К-П-1» ОСОБА_7, паспортистом ПП «К-П-1» ОСОБА_8, майстром ділянки ПП «К-П-1» ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, однак не проживає за адресою реєстрації з травня 2012 року.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст.ст. 6, 8 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.
Відповідач не є співвласником житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 23 в будинку № 73 по вулиці Центральній (колишня назва вулиці ОСОБА_3) в місті Павлоград Дніпропетровської області.
Судові витрати по справі покласти на позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В.О. Головін