Дата документу 09.11.2017
Справа № 320/7182/17
Провадження № 2/320/3913/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Михайловій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Мелітопольського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі МВ ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 листопада 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України», в особі завідуючого відділення Мелітопольського відділення ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № ДК 75-17, згідно до якого Позивач зобов'язався надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у сумі 20000 грн. 00 коп., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. Згідно з п.3.2 Договору кредиту Відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків в строк до 17.05.2018 року. ОСОБА_1 до цього часу не виконує свої зобов'язання, проводить розрахунки частково, із запізненням, чим порушує умови договору. На забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту між Позивачем та громадянином ОСОБА_2 17 листопада 2017 року був укладений Договір поруки № 20. В порушення законодавства та умов Кредитного договору, Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, в результаті чого мають прострочену заборгованість в сумі 25979,26 гривень. Неналежне виконання ОСОБА_1, ОСОБА_2 договірних зобов'язань порушує майнові права і охоронювані законом інтереси Позивача, що змушує його звернутись до суду за їх захистом. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі МВ ТОВ «Фінансова компанія «Надія України», заборгованість в сумі 25979,26 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі - 1600,00грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено у судовому засіданні, 17 листопада 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України», в особі завідуючого відділення Мелітопольського відділення ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_1 (Відповідач-1) був укладений Договір кредиту № ДК 75-17, згідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу-1 грошові кошти (кредит) у сумі 20000 грн. 00 коп., а Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. У відповідності із п.2.1, 5.1. Договору кредиту процентна ставка за користування кредитом складає 63 % на рік. Згідно з п.3.2 Договору кредиту Відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1 до Договору кредиту) в строк до 17.05.2018 року (а.с.4-5).

На забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту між Позивачем та громадянином ОСОБА_2 (Відповідач-2) 17 листопада 2017 року був укладений Договір поруки № 20. Умовами зазначеного Договору поруки передбачено, що Відповідач-2 зобов'язується відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань, що випливають з Договору кредиту (пункт 1.1 Договору поруки). Згідно з пунктами 3.1.,3.3 Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань по Договору кредиту Відповідач-2 несе солідарну відповідальність перед Позивачем за виконання зобов'язань в повному обсязі та Позивач має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать Відповідачу-2 (а.с.6).

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач-1 не виконує свої зобов'язання, проводить розрахунки частково, із запізненням, чим порушує умови договору. Так Відповідач-1 повернув Позивачу отриманий кредит частково: основного боргу (тіло кредиту) в сумі 6779,21 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 6282,00 грн. Залишок не сплачених коштів в сумі 13220,79 грн. тіла кредиту та 12566,22 грн. процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Пунктом 7.1 Договору кредиту передбачено притягнення позичальника до відповідальності за порушення терміну погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. У випадку допущення такого порушення умов договору, яке відбулося з боку Позичальника, останній зобов'язаний оплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Станом на 29.09.2017 року розмір пені за порушення Відповідачем-1 термінів погашення заборгованості за кредитом та оплаті відсотків становить 309,04 грн. (а.с.13). Відповідач-1 частково сплатив пеню, а саме в сумі 116,79 грн., залишок не сплаченої пені в сумі 192,25 грн.

В порушення законодавства та умов Кредитного договору, Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, в результаті чого мають прострочену заборгованість 25979,26 гривень, яка складається з: 13220,79 гривень заборгованість за кредитом; 12566,22 гривень - заборгованість по відсоткам; 192,25 гривень - заборгованість по пені (а.с.11,12).

Позивачем на адресу відповідачів неодноразово направлялися письмові вимоги про досудове врегулювання спору, однак від відповідачів ніяких відповідей не надійшло, що підтверджується копіями листів №62 від 04.07.2017 р., № 66 від 24.07.2017 р. на адресу ОСОБА_1 та листів № 57 від 26.06.2017 р., №63 від 04.07.2017 р., №67 від 24.07.2017р. на адресу ОСОБА_2 (а.с.24, 23, 25, 27).

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, враховуючи вищевикладене, те, що заборгованість за кредитним договором досі залишається не виплаченою, письмова вимога позивача про погашення заборгованості залишилась поза увагою відповідачів, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов визнають в повному обсязі, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості та судові витрати в порядку ст.79, 88 ЦПК України, які позивач витратив при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625,631, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Мелітопольського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (інн.), який мешкає: АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Мелітопольського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (п/р 0900 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, , 72312 м. Мелітополь, вул.О.Невського, 16/14) заборгованість за Кредитним договором № ДК 75-17 від 17.11.2016 р., у сумі 25979,26 грн., з яких 13220,79грн. - сума несплаченого основного боргу (тіла кредиту); 12566,22грн. - сума несплачених процентів за користування кредитом; 192,25 грн. - пеня. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00гривень. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (інн.), який мешкає: Якимівський район, с. Радивонівка в. Річна 6, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Мелітопольського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (п/р 0900 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, , 72312 м. Мелітополь, вул.О.Невського, 16/14) заборгованість за Кредитним договором № ДК 75-17 від 17.11.2016 р., у сумі 25979,26 грн., з яких 13220,79грн. - сума несплаченого основного боргу (тіла кредиту); 12566,22грн. - сума несплачених процентів за користування кредитом; 192,25 грн. - пеня. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00гривень. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4