Справа № 396/640/17
Провадження № 2/396/371/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого Гарбуз Ольга Анатоліївна,

при секретарі: Пономаренко Р.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі в період з 16 вересня 1995 року по 25 березня 2009 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення шлюбних відносин син залишився на утриманні позивачки і проживає разом з нею.

В даний час, син ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в ВНЗ «Кіровоградському технікумі механізації сільського господарства». Позивачка самостійно сплачує за проживання сина в гуртожитку та витрати на його лікування так як він має хворобу серця та перебуває на диспансерному обліку.

Позивачка отримує незначну заробітну плату, середній розмір 4300 грн. її коштів бракує для належного забезпечення сина, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина в розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходу), на період його навчання сина.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та поросила їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що в добровільному порядку подав за місцем роботи заяву про відрахування ? частини його заробітної плати в рахунок аліментів на період навчання сина.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно з вимогами ст.ст.60,213,214 ЦПК України та принципу оцінки доказів (ст.212 ЦПК України) суд перевірив доводи сторін як у підтвердження, так і в заперечення позову та факти, які підлягають встановленню, з метою з'ясування та дослідження матеріального стану, стану здоров'я сторін, відсутність інших непрацездатних членів сім'ї, його спроможності сплачувати аліменти у розмірах, визначених в позовній заяві.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 6 вересня 1995 року по 25 березня 2009 року, що підтверджується (а.с. 7). Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після припинення шлюбних відносин син ОСОБА_5 залишився проживати біля позивачки та знаходиться на її утриманні.

З 2015 року син ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в ВНЗ «Кіровоградському технікумі механізації сільського господарства», термін навчання триває до 30 червня 2019 року, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою (а.с. 9, 25).

Відповідно довідки (а.с. 21) позивачка працює в Новоукраїнському районному центрі зайнятості Кіровоградської області та отримує сердньомісячний дохід 4300,00 грн., але суд вважає, що доходів позивачки недостатньо для повного забезпечення матеріальних потреб сина, який є студентом денноїформи навчання і потребує, як оплати за гуртожиток (а.с.10, 11) так і коштів на вирішення інших побутових проблем: харчування, житла та інше.

Відповідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей в разі продовження ними навчання до досягнення ними 23-х років до припинення навчання.

Інших осіб, які б перебували на утриманні відповідача судом не встановлено.

Відповідач офіційно працевлаштований та дійсно відповідно довідок з місця його роботи ПрАТ «Кіровоградобленерго» (а.с. 28-30, 34-35) з його заробітної плати відраховуються кошти в рахунок аліментів, але судом встановлено, що відповідач має й інший дохід у вигляді орендної плати за землю від СТОВ «Степ Агро», з яких утримувалися адліменти на утримання сина до досягнення повноліття, заяви про стягнення аліментів за місцем перебування земельної ділянки в оренді на період навчання відповідач не подав (а.с.38-40).

Відповідно до ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частина від усіх видів його заробітку (доходу), на період його навчання, розпочавши стягнення з 24.04.2017 року і до закінчення сином навчання до 30 червня 2019 року, але не довше ніж досягнення сином 23-х років 13 квітня 2022 року

Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року Про судовий збір, в розмір 640 грн 00 коп.

Керуючись ст. 198-201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 88, 208, 213-215, 367 п.1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в розмірі 1/4 частина від усіх видів його заробітку (доходу), на період його навчання, розпочавши стягнення з 24.04.2017 року і до закінчення сином навчання до 30 червня 2019 року, але не довше ніж досягнення сином 23-х років 13 квітня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., - отримувач коштів УК у Новоукраїнському районі, код ЄДРПОУ суду 2896974, код отримувача 36734791, МФО - 823016, рахунок отримувача - 0322, код класифікації доходів бюджету - 22030001, банк отримувача - ГУДКСУ у Кіровоградській області.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз