Справа № 683/2846/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю

позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи - Григорівська сільська рада Старокостянтинівського району, ОСОБА_3,

встановив:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, що фактично належав ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Воронківці Старокостянтинівського району, місце державної реєстрації Григорівська сільська рада Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється спадкоємцем заявленої половини вищевказаного домоволодіння після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, яка була спадкоємцем по заповіту поряд з ОСОБА_3 в рівних частках після смерті ОСОБА_5, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Мати прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, проте не встигла оформити свої спадкові права, померла. Незважаючи на відсутність зазначення часток спадкоємців в заповіті ОСОБА_5, всі сприймали їх рівними спадкоємцями. Вона не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно та через те, що в заповіті не визначені частки спадкоємців, в зв'язку з чим їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідачка ОСОБА_4 визнала заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 лютого 2017 року до участі в справі було залучено Григорівську сільську раду Старокостянтинівського району, представник якого просив справу розглянути без його участі, про що подав заяву.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 21 березня 2017 року до участі в справі був залучений ОСОБА_3, який підтримав заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. При цьому вказав, що являється спадкоємцем по заповіту іншої половини вищевказаного домоволодіння після смерті ОСОБА_5, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Він прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. Проте не зміг в нотаріуса оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно та через те, що в заповіті не визначені частки спадкоємців. Незважаючи на відсутність зазначення часток спадкоємців в заповіті ОСОБА_5, однак всі сприймали їх рівними спадкоємцями.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті.

Згідно ч.1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Крім того, згідно ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 2 згідно даних повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 08 грудня 2009 року.

За змістом матеріалів спадкової справи Старокостянтинівської державної нотаріальної контори № 449/2016 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, ОСОБА_3 єдиний звернувся із заявою про оформлення спадкових прав.

Згідно довідки виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району від 16 травня 2016 року за № 722 ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_1. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будовами та спорудами по АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5 фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 07 січня 1991 року вступили спадкоємці за заповітом - ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила - померла ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт належності ОСОБА_5 домоволодіння по АДРЕСА_1 також підтверджується змістом виписки з погосподарської книги виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району від 11 жовтня 2016 року за № 2125; рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради від 29 квітня 1987 року за № 78 з додатком списку громадян с. Григорівка Старокостянтинівського району для признання власності на житлові будинки, в яких проведена технічна інвентаризація, де зазначена ОСОБА_5 відносно домоволодіння по АДРЕСА_1; будівельним паспортом на земельну ділянку під будівництво жилого будинку ОСОБА_5; свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР; договором на оформлення технічної інвентаризації житлового будинку між ОСОБА_5 та представником технічного бюро Старокостянтинівського районного виконавчого комітету; рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради від 15 жовтня 1968 року за № 239 про дозвіл на будівництво житлового будинку ОСОБА_5; планом забудови земельної ділянки під забудову житлового будинку ОСОБА_5

У відповідності до даних дублікату заповіту, виданого секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 07 грудня 2009 року за р. № 107, ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про що склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 06 липня 1987 року за р. № 28.

За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08 квітня 2017 року за № 47374546 вищевказаний заповіт та його дублікат є чинними.

Згідно матеріалів спадкової справи Старокостянтинівської державної нотаріальної контори № 531/2015 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, її спадкоємцем являється позивачка - ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2016 року за № 3165/02-13 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на заявлене домоволодіння та відсутністю визначення часток в заповіті ОСОБА_5 відносно спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, яка прийняла спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_5, проте не встигла її оформити, померла, та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно, а також через відсутність зазначення в заповіті часток спадкоємців, які вважали їх рівними, тому права позивачки підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 1 ст. 1267, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування",

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка прийняла спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, проте не встигла оформити спадкові права, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Старокостянтинів, право власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя