Справа № 594/388/17
Провадження № 2/594/351/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Чир П.В..

з участю секретаря Козій Я.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_3, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 1,62 га, кадастровий номер :01:001:0106, який 18.05.2015 року уклали між собою ОСОБА_3 та приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс» та визнати поновленим на той самий строк та на таких самих умовах договір оренди земельної ділянки площею 1,62 га, кадастровий номер :01:001:0106 від 10.05.2009 року, який уклали між собою товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» та ОСОБА_3, та який 10.12.2009 року був зареєстрований у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 травня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,62 га строком на пять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року. На виконання умов договору оренди, зокрема п.8, яким передбачено порядок поновлення договору оренди на новий строк, 05.03.2014 року та 07.08.2014 року ТОВ «Мрія Центр» направляло ОСОБА_3 листи повідомлення від 04.03.2014 року та від 06.08.2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, однак, відповіді не отримало. ОСОБА_3 також не направляв ТОВ «Мрія Центр», протягом одного місяця з моменту закінчення договору оренди, будь-яких листів, в тому числі й щодо відмови в поновленні договору оренди. Після закінчення строку договору оренди ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися орендованою земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, виплатило відповідачу ОСОБА_3 орендну плату за 2015 рік у розмірі 750 кг пшениці. Однак, 18 травня 2015 року ОСОБА_3 було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки з приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс», який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.06.2015 року. Посилаючись на вищенаведене, а також те, що між сторонами договору оренди були встановлені всі юридичні факти, які передбачені як ч.ч.1-5, так і ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», що в свою чергу свідчить про наявність підстав для поновлення договору оренди на основі переважного права ТОВ «Мрія Центр», позовні вимоги просить задовольнити.

Представник ПАП «Агропродсервіс» подав 25 квітня 2017 року та 15 травня 2017 року заперечення на позов, обґрунтовуючи їх тим, що між приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс» та ОСОБА_3 18 травня 2015 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,62 га з кадастровим номером :01:001:0106, який зареєстрований 05.06.2015 року. Після підписання вказаного договору та проведення державної реєстрації права оренди ПАП «Агропродсервіс» приступило до обробітку даної земельної ділянки. Жодних претензій зі сторони власника чи третіх осіб в період з початку використання і по сьогоднішній день до ПАП «Агропродсервіс» не надходило. В 2015 року ним виплачено орендну плату власнику земельної ділянки в повному обсязі. Твердження позивача стосовно того, що укладеним договором оренди між ПАП «Агропродсервіс» та ОСОБА_3 порушено його переважне право на продовження договору оренди, спростовуються тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендодавця в порядку, визначеному ч.ч.2-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та отримання орендодавцем відповідних листів-повідомлень. Зокрема, надані позивачем суду списки на відправлення простих поштових відправлень по Україні, складені з грубим порушенням Правил надання послуг поштового звязку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, до того ж, відбиток штемпеля на списках відправлень є розмитим, не читається та є невідомого походження. Наведене свідчить про відсутність жодних доказів, які б підтверджували направлення позивачем, а відповідачем ОСОБА_3 отримання, зазначених листів-повідомлень. Також вказує, що твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка використовувалась ним у господарській діяльності протягом 2015 року не відповідає дійсності, оскільки в 2015 році ПАП «Агропродсервіс» здійснювало господарську діяльність на території Циганської сільської ради, в тому числі і щодо обробітку земельної ділянки ОСОБА_3 після укладення з ним договору оренди та його державної реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Вказала, що позивач належно виконував умови договору оренди землі, укладеного з відповідачем, здійснював обробіток земельної ділянки, виплачував орендну плату. До закінчення строку договору оренди позивач двічі направляв орендодавцю листи-повідомлення з пропозицією укласти додаткову угоду. Через велику кількість орендодавців дані листи-повідомлення складалися в одному примірнику, які в тому числі були направлені відповідачу ОСОБА_3, а в позивача залишилися тільки скановані копії в електронному вигляді. Листи відправлялися простою поштовою кореспонденцією, при цьому були складені списки простих поштових відправлень, на яких працівник поштового відділення поставив поштовий штемпель у день відправлення. Жодних листів-заперечень стосовно поновлення договору оренди позивач не отримував, а тому, після спливу строку договору оренди, продовжував користуватися орендованою земельну ділянку. У 2015 році на вказаній земельній ділянці позивач вирощував сою і за вказаний рік виплатив ОСОБА_3 орендну плату в повному обсязі. Додаткова угода із ОСОБА_3 після закінчення строку договору оренди землі не була укладена через зміни керівництва ТОВ «Мрія Центр», а пізніше через укладення договору між відповідачами.

Належно повідомлений відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, направивши суду письмове заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що 18 травня 2015 року уклав договір оренди своєї земельної ділянки площею 1,62 га з ПАП «Агропродсервіс», після укладення якого та проведення державної реєстрації права оренди, ПАП «Агропродсервіс» приступило до обробітку його земельної ділянки. В 2015 році йому було виплачено орендну плату згідно договору. Жодного повідомлення про намір продовжити договір оренди від позивача ТОВ «Мрія Центр» на його адресу не надходило. Твердження позивача про те, що він продовжував використовувати земельну ділянку після закінчення договору оренди та виплатив орендну плату не відповідає дійсності, оскільки в 2015 році його земельну ділянку використовував ПАП «Агропродсервіс», та відповідно виплатив йому орендну плату. Списки надані позивачем в підтвердження відправлення поштової кореспонденції не можуть бути доказом по справі, оскільки Правилами не передбачено такої форми документу, як списки на відправлення простих поштових відправлень. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Оскільки процедури дотримано не було вважає, що договір оренди не може бути поновленим на новий строк.

Представник відповідача ПАП «Агропродсервіс» у судовому засіданні позов не визнав, у його задоволенні просить відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши та оцінивши докази по справі судом встановлені наступні обставини і відповідні до них правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 1,62 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ТР № 000544, виданого 05.02.2002 року Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 1,62 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору проведена 10 грудня 2009 року.

Згідно п.8 договору оренди землі від 10.05.2009 року, договір укладається на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 вищевказаного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно.

18 травня 2015 року між ОСОБА_3 та відповідачем ПАП «Агропродсервіс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,62 га, що належить останньому на праві приватної власності на підставі Державного акта від 05.02.2002 року (кадастровий номер 612088600:01:001:0106) строком на 7 років, в якому встановлено орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі, або в натуральній формі 850 кг зерна. Державна реєстрація договору проведена 05 червня 2015 року.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються Законом України «Про оренду землі», зокрема ч.ч.1-5 статті 33 (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин - вирішення питання щодо поновлення договору оренди), якою передбачено, що, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Таким чином реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16, які є обовязковими для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Наданими копіями листів-повідомлень від 04.03.2014 року №31 та від 07.08.2014 року №17 з проектами додаткових угод, позивач стверджує, що такими відповідач ОСОБА_3 був повідомлений про намір позивача скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з проектом додаткової угоди. При цьому в судовому засіданні представник позивача пояснила, що оригінали таких листів-повідомлень у позивача відсутні, в наданій копії листа-повідомлення помилково зазначена дата 07.08.2014 року, оскільки в дійсності такий лист було складено 06.08.2014 року, дані листи не реєструвалися у вихідній кореспонденції ТОВ «Мрія Центр», а їм присвоювався порядковий номер відповідно до алфавітного списку власників земельних ділянок, яким того дня адресувалися листи-повідомлення.

Проте, суд приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_3, викладені ним у поданих суду письмових запереченнях проти позову, щодо неотримання зазначених листів та необізнаність із намірами позивача скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк виходячи з наступного.

Крім того, ТОВ «Мрія Центр» не проведена реєстрація даних листів, про що свідчить відсутність реєстраційного індексу та відповідного порядкового номера вихідної кореспонденції, а також відсутній журнал реєстрації вихідної кореспонденції та другі екземпляри листів повідомлень. Зазначена обставина не дає можливості суду переконатися, що такі листи-повідомлення дійсно були складені та підписані 04 березня та 06 серпня 2014 року, а відправлені 05 березня та 07 серпня 2014 року, як стверджує представник позивача.

На наданому листі повідомленні за серпень 2014 року зазначено № 17 і дата 07.08.2017 року, тоді як в списку на відправлення простих поштових відправлень напроти прізвища ОСОБА_3 зазначено вихідний номер № 17 і дата 06.08.2014 року.

Надані позивачем списки №№ 09(114), 1-100 на відправлення простих поштових відправлень по Україні, в яких зазначено прізвище ОСОБА_3, суд не приймає як допустимий доказ належного повідомлення позивачем відповідача ОСОБА_3, про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди, оскільки, крім іншого, в даних списках, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, не вказано, з якого саме відділення поштового звязку відправлені документи, зазначені в списках, а також посада та імя працівника поштового звязку, яка їх прийняла. Поштовий штемпель, наявний на списках, нечіткий, не містить назви поштового відділення.

Крім того, порядок надання послуг поштового звязку встановлено Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими складання списків на відправлення простих поштових відправлень по Україні та проставлення на таких списках підпису працівника поштового звязку та відбитку штемпеля не передбачено.

Абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить пять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником.

За змістом абзацу 25 п.2 Правил, реєстроване поштове відправлення, це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Отже, надані позивачем списки на відправлення простих поштових відправлень не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки, крім зазначеного вище, такі складені поза межами службової компетенції працівника поштового звязку.

Суд також враховує, що за наведених обставин відповідач ОСОБА_3, позбавлений можливості довести належними і допустимими доказами, а саме інформацією відповідного поштового відділення звязку, факт неотримання від позивача вищезазначених листів-повідомлень з додатковою угодою, оскільки, як стверджує представник позивача, такі листи відповідачу були надіслані простим поштовим відправленням.

Разом з тим, ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обовязок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди.

Під письмовим повідомленням в даному випадку слід розуміти не тільки направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним даного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 року в справі за № 6-2988цс15.

За наведених обставин, суд вважає, що позивачем не спростовано твердження відповідача ОСОБА_3, в поданих ним письмових запереченнях проти позову про неотримання листів-повідомлень позивача щодо поновлення договору оренди землі.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом та договором строк, а саме не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до відповідача ОСОБА_3, з приводу поновлення дії договору не звертався.

Позивач стверджує, що після закінчення договору оренди продовжив користуватися земельною ділянкою відповідача та сплатив йому орендну плату за 2015 рік, що підтверджується копією відомості з виплати орендної плати, податковим розрахунком форми №1ДФ щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, договором на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №01/04/2015-16/ОГ від 01.04.2015 року, укладеним із ТОВ «Райз М», актом розподілу земельних ділянок по посівних площах на території Циганської сільської ради Борщівського району від 02.04.2015 року, який є додатком до даного договору, актами виконаних робіт із додатками до них, даними форм статистичної звітності № 4-сг, № 29-сг щодо посівних площ сільськогосподарських культур під урожай 2015 року, підсумків збору врожаю на 1 грудня 2015 року на території Борщівського району Тернопільської області.

З аналізу вищевказаних документів неможливо зробити висновок, що в 2015 році позивачем оброблялася саме земельна ділянка відповідача ОСОБА_3, оскільки вони складені на загальну площу земельних ділянок, на яких надавались послуги, і не містять інформації щодо конкретної земельної ділянки відповідача. Факт користування позивачем земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 у 2015 році не підтверджується і віднесенням земельної ділянки відповідача до поля № TY10 згідно акту розподілу земельних ділянок по посівних площах від 02.04.2015 року, оскільки позивачем не надано суду документ, яким визначено загальну площу цього поля та земельні ділянки, віднесені до поля №TY10, а з наданих актів розшифровки виконаних с/г робіт (наданих послуг) в розрізі посівних площ по Циганській сільській раді Борщівського району за травень-серпень та жовтень 2015 року вбачається, що на даному полі в травні 2015 року внесено міндобрив на 15 га сої, в червні 2015 року проведено обприскування 30 га сої, в серпні 2015 року проведено обприскування 15 га сої, в подальшому в жовтні 2015 року проведено пряме комбайнування 15 га сої, що не дає можливості встановити, чи проводилися ці роботи саме на земельній ділянці відповідача.

Крім того, відповідач по справі ПАП «Агропродсервіс» стверджує, що в 2015 році саме ПАП «Агропродсервіс» користувався земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3, здійснював її обробіток.

На підтвердження користування спірною земельною ділянкою ПАП «Агропродсерсівс» надав суду копії актів витрат насіння і садивного матеріалу за травень 2015 року, про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень-серпень 2015 року, дорожніх листків трактора за квітень-листопад 2015 року, подорожніх листів вантажного автомобіля за квітень-вересень 2015 року, форм статистичної звітності № 9-б-сг, 4-сг, № 29-сг щодо внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів, посівних площ сільськогосподарських культур під урожай 2015 року, підсумків збору врожаю на 1 грудня 2015 року на території с.Цигани Борщівського району Тернопільської області, з яких вбачається, що ПАП «Агропродсервіс» в 2015 році в с.Цигани використовувало 295 га сільськогосподарських угідь.

До матеріалів справи ПАП «Агропродсервіс» також додано копію договору № 22.06/15-01 з додатками про виконання сільськогосподарських робіт від 22 червня 2015 року (російською мовою), укладеного між ПАП «Агропродсервіс» та ПАП «Агротех-2» на послуги з виконання сільськогосподарських робіт по збору зернових на загальній площі 295,2145 га, в тому числі на земельній ділянці відповідача ОСОБА_3, що підтверджується Додатком №1/1 договору №22.06/15-01 від 22.06.2015 року (список земельних ділянок на яких необхідно здійснити збір урожаю (сої) на території Циганської сільської ради Борщівського району.

У 2015 році ПАП «Агропродсервіс» виплатило відповідачу ОСОБА_3 орендну плату, що підтверджується наданою копією платіжної відомості про виплачений дохід ОСОБА_3

Згідно акту здачі-приймання обєкта оренди по Циганській сільській раді Борщівського району Тернопільської області від 18 травня 2015 року, ОСОБА_3Я передав спірну земельну ділянку орендарю ПАП «Агропродсервіс».

Як вбачається з доданих копій податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, поданого ПАП «Агропродсервіс» за звітний період IV квартал 2015 року до органу податкової служби Тернопільської міжрайонної ДПІ, в таких міститься інформація щодо користування земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3

Зазначені докази свідчать про те, що ПАП «Агропродсервіс» протягом 2015 року здійснювало використання спірної земельної ділянки, тому суд, з врахуванням вищенаведеного, не бере до уваги доводи позивача, що в 2015 році ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою.

Крім того, частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами в місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Отже, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обовязкову вимогу укладання додаткової угоди, навіть за умови поновлення дії договору на підставі частини 6 даної статті.

Всупереч вищенаведеному, позивачем не було укладено з власником земельної ділянки ОСОБА_3 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі та не надано суду доказів відмови чи зволікання відповідача ОСОБА_3 в укладенні такої додаткової угоди .

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Мрія Центр» після закінчення договору оренди, укладеного з відповідачем ОСОБА_3, не продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, і не мало на те законних підстав.

У даному випадку, суд вважає, що орендодавець не був зобовязаний направляти орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, оскільки не отримував від орендаря відповідного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди про наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Таким чином ОСОБА_3 на час укладення оспорюваного договору оренди землі мав правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений ним з ТОВ «Мрія Центр» , припинений 10.12.2014 року у звязку із закінченням строку його дії, а ТОВ «Мрія Центр» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним.

Суд також зважає на те, що умови, передбачені оспорюваним договором оренди землі, укладеним між ОСОБА_3 та ПАП «Агропродсервіс», є більш вигідними для орендодавця, ніж умови, визначені попереднім договором, укладеним ОСОБА_3 з позивачем.

Тому визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі, укладеного ОСОБА_3 з позивачем 10.05.2009 року, порушить права відповідача ОСОБА_3, як власника земельної ділянки, якому відповідно до ст.317 ЦК України належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, з яких, зокрема, право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості майна для себе, здобувати з цього користь, вигоду.

З огляду на викладене, також враховуючи, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати таке своє право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, враховуючи також, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження продовження позивачем користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, суд вважає, що в даному випадку переважне право позивача на укладення договору оренди землі (поновлення договору оренди землі) з власником земельної ділянки відповідачем на новий строк не порушено, тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Мрія Центр» слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст.3, 317, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.124 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України від 17.02.2011 року № 3038-У1), керуючись ст..ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_3, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Чир П. В.