АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3100/17 Головуючий 1 інст. Болибок Є.А.
Справа № 619/4246/16-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором № DNH4KP75580435 від 07.09.2006 року в сумі 80467,21 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 07.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір №DNH4KP75580435 від 07.09.2006 року та надано кредит у сумі 3283,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з невиконанням прийнятих на себе зобовязань за вказаним договором за відповідачем станом на 20.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 80467,21 грн, яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 1781,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 20768,59 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 53609,55 грн, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн., - штраф (фіксована частина), 3807,96 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з чим вони вимушені були звернутися з вказаним позовом.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд 1 інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ґрунтовно посилався на те, що строк позовної давності, в межах якого, відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення заборгованості сплинув.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі.

Матеріали справи містять дані про те, що 07.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №DNH4KP75580435, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 3283,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Взяті на себе зобовязання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_3 вищевказані грошові кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_3 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.10.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 80467,21 грн, яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 1781,11 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 20768,59 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 53609,55 грн, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн, - штраф (фіксована частина), 3807,96 грн - штраф (процентна складова).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За весь час користування кредитом ОСОБА_3 свої зобовязання не виконував та не сплатив суму заборгованості по кредиту та відсотках.

Також, судовим розглядом вірно встановлено, що відповідачем не здійснювалися чергові платежі по кредиту та відсотках з 07.09.20106 року, а з вказаним позовом позивач звернувся лише 12 грудня 2016 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Пленум Верховного Суду України у п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, розяснив судам, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як вбачається з матеріалів справи а.с. 59 відповідачем ОСОБА_3 було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Згідно зі ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позов є обґрунтованим, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущений строк позовної давності, а оскільки ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_4 було заявлено про застосування до спірних правовідносин позовної давності, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, ст.ст.314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_2