Справа №489/860/17 14.06.2017 14.06.2017 14.06.2017
Справа №489/860/17
Провадження № 22ц/784/1262/17 Головуюча у 1-ї інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року

за її позовом

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

21 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. в місяць, починаючи з лютого 2014 року і до досягнення останнім повноліття.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них 31 січня 2001 року народився син - ОСОБА_6. З 2006 року вони фактично проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з нею та навчається у Морському ліцею імені Александрова у місті Миколаєві. На даний час у неї склалося тяжке матеріальне становище, а тому вона не може самостійно утримувати сина. Проте, відповідач має можливість сплачувати аліменти на сина, але офіційно не працевлаштований.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалено про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21 лютого 2017 року аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 640 грн. судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2017 року виправлено описку в прізвищі судді у вищезазначеному рішенні суду.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 10 вересня 1999 року по 28 березня 2006 року (а.с.3).

ОСОБА_7 свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), який проживає разом із матірю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні (а.с.23).

ОСОБА_7 з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4, був зареєстрований як фізична особа підприємець, проте 11 серпня 2014 року припинив свою діяльність.

Відомостей щодо отримання відповідачем стабільного заробітку (доходу) матеріали справи не містять.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 180, 181, 184 СК України суд прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій сумі, так як платник аліментів має мінливий дохід.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував матеріальний стан відповідача, те, що він є працездатним, не має постійного місця роботи та у нього відсутні інші утриманці, тобто обставини, які передбачені ст. 182 СК України.

Доводи в апеляційній скарзі щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час безпідставні та не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

А тому, стягуючи аліменти з дати подачі позову, суд першій інстанції діяв у відповідності до положень статті 191 СК України, та обґрунтовано не знайшов підстав для стягнення аліментів за минулий час.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, висновок суду ґрунтується на нормах сімейного законодавства, що є підставою у відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення місцевого суду без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді