РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року

ОСОБА_1 міський суд, Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р. ,

за участю секретаря Столярчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2009 року померла його бабуся ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне їй на праві приватної власності майно , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в селі Ізов по вулиці Прибузькій, № 13, Володимир-Волинського району, Волинської області, земельну ділянку площею 0.5400 га. для обслуговування даного житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 031199 від 03 березня 2003 року та земельну ділянку площею 4.19 га. для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акта на право призваної власності на землю серії Р1 № 090443 від 11 березня 2002 року, яка знаходиться на території ОСОБА_6 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв її син, а позивача батько ОСОБА_7 , який 23 березня 2015 року помер. Заповіту на належне йому на праві приватної власності майно він не залишив , тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно в тому числі , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в селі Ізов по вулиці Прибузькій, № 13, Володимир-Волинського району, Волинської області, земельну ділянку площею 0.5400 га. для обслуговування даного житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 031199 від 03 березня 2003 року та земельну ділянку площею 4.19 га. для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акта на право призваної власності на землю серії Р1 № 090443 від 11 березня 2002 року, яка знаходиться на території ОСОБА_6 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Позивач, відповідно до ст.1261 ЦК України , належить до першої черги спадкоємців і має право на спадкування майна після смерті батька , так як постійно проживав разом з ним на час відкриття спадщини і крім того подав до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний термін з дня смерті батька заяву про прийняття спадщини .

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину , однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, позивач не може оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину за законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, до суду надійшла заява, згідно яких позовні вимоги він підтримує, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, згідно яких позов визнають та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви ОСОБА_2 з наступних підстав.

Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 листопада 2011 року , технічного паспорта, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в селі Ізов по вулиці Прибузькій, № 13, Володимир-Волинського району, Волинської області, земельна ділянка площею 0.5400 га. для обслуговування даного житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 031199 від 03 березня 2003 року та земельна ділянка площею 4.19 га. для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акта на право призваної власності на землю серії Р1 № 090443 від 11 березня 2002 року, яка знаходиться на території ОСОБА_6 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області належали ОСОБА_7.

Копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 058250 від 18 січня 1969 року стверджується, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7.

23 березня 2015 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 167299 від 23 березня 2015 року.

Після його смерті спадщину прийняв його син позивач ОСОБА_2 , так як постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини і крім того подав до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний термін з дня смерті батька заяву про прийняття спадщини .

У відповідності до заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є також спадкоємцями майна померлого ОСОБА_7, вони позов ОСОБА_2 визнали, не заперечують щодо визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

З підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, позивач ОСОБА_2 не зміг отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину..

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, право на спадщину в даному випадку може бути визнано лише в судовому порядку.

На підставі ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і крім того подав до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний термін з дня смерті батька заяву про прийняття спадщини .

Враховуючи відсутність інших спадкоємців у ОСОБА_7, а також відсутності будь-яких заперечень з боку відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4П щодо можливості задоволення позову, суд прийшов до висновку про те, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за свого життя спадкодавець ОСОБА_7 не зміг виготовити оригіналів правовстановлюючих докуменів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.10,11, 58, 60, 88, 174, 197, 213, 214-, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться в селі Ізов по вулиці Прибузькій, № 13, Володимир-Волинського району, Волинської області, який він успадкував за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер 23 березня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 0.5400 га. , яка розташована на території села ОСОБА_6 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 031199 , виданого ОСОБА_6 сільською радою від 03 березня 2003 року, яку він успадкував за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер 23 березня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 4.19 га. , яка розташована на території села ОСОБА_6 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 090443 , виданого ОСОБА_6 сільською радою від 11 березня 2002 року, яку він успадкував за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер 23 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер