У Х В А Л А

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 травня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 46 млн грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 4 травня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 травня 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: частини 2 статті 556 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Вищого господарського суду України від 17 серпня 2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2016 року.

ОСОБА_4 указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначених норм матеріального права, у справі, рішення в якій переглядається, не є однаковими з висновками, зробленими судами касаційної інстанції в наданих для прикладу судових рішеннях.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що перерахування банком коштів з рахунку поручителя на позичковий рахунок боржника на погашення заборгованості боржника за кредитним договором не вважається погашенням заборгованості в грошовій формі, яку мав право приймати банк відповідно до Постанови НБУ № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року якою ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії проблемних та запроваджено ряд обмежень в його діяльності, а тому зобов'язання залишається не виконаним.

Постановою Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Укргазвидобування», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, НБУ, про стягнення коштів відмовлено.

Зі змісту зазначеної постанови Верховного Суду України вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України вже посилався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2016 року, цьому судовому рішенню надавалася правова оцінка, в постанові зазначено, що воно не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки у справі, яка переглядається, та у справах, за результатам розгляду яких постановлені надані для порівняння ухвали, наявні різні фактичні обставини, інше матеріально-правове регулювання спірних правовідносин та різний предмет спору.

Разом з тим у поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 вдруге посилається на те ж саме судове рішення.

Крім нього заявник посилається як на приклад неоднакового застосування зазначених ним норм матеріального права на постанову Вищого господарського суду України від 17 серпня 2017 року.

Проте зазначена постанова прийнята у справі про стягнення заборгованості в порядку регресу. При цьому судом встановлено, що позивачем як поручителем добровільно сплачена заборгованість, що виникла у зв'язку з порушенням умов договору поставки технологічного обладнання та яка стягнута рішенням господарського суду на виконання якого видано наказ.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення коштів до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
В.М. Сімоненко