Справа №487/4360/17 11.10.2017 11.10.2017 11.10.2017
Провадження №22-ц/784/2197/17
Справа № 487/4360/17
Провадження № 22ц/784/2197/17 Головуючий у 1-ї інстанції Біцюк А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лептугою С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2017 року

за її заявою

про забезпечення її позову

до ОСОБА_3

про припинення права власності, визнання права власності та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності відповідачки на належну їй ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить ним на праві спільної часткової власності, визнання за нею права власності на цю частку та стягнення з неї на користь іншої співвласниці компенсацію частки в нерухомому майні.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_2 відкрито провадження.

19 серпня 2017 року позивачка подала заяву та просила суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину спірної квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачки на праві власності.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність, та ухвалити нову, якою задовольнити заяву та забезпечити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав її необґрунтованою та такою, що є неспівмірною заявленим позовним вимогам, за відсутністю даних про внесення позивачкою коштів на депозитний рахунок.

Проте з такими мотивами погодитися не можна.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями статті 152 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою заявлена вимога майнового характеру відносно частини нерухомого майна, належного відповідачці, право власності на яку вона бажає набути у судовому порядку.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачка ОСОБА_2 посилалася на можливість та загрозу з боку відповідачки ОСОБА_3 здійснити відчуження належної їй частини квартири на користь іншої особи, що зробить в подальшому неможливим виконання судового рішення або призведе до затягування вирішення справи по суті.

За такого, висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_2 заяви про забезпечення позову є помилковим, а посилання на можливість порушення інтересів інших осіб, у випадку застосування судом таких заходів, є необґрунтованим.

Щодо відсутності даних про внесення позивачкою коштів на депозитний рахунок суду, то зазначаючи ці обставини як підставу для відмови у забезпеченні позову, суд не прийняв жодних заходів для постановлення ним ухвали, в якій би визначив суму застави згідно до положень частини 4 статті 153 ЦПК України.

У тому разі, якщо суд вказував на внесення ОСОБА_2 суми компенсації на депозитний рахунок, то і в цьому випадку, він повинен був постановити ухвалу щодо розміру цієї суми і вимагати від позивачки її виконання.

Але таких дій суд не виконав, і тому його висновки за цих обставин є безпідставними.

В звязку з порушенням судом норм процесуального закону у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової, якою заяву ОСОБА_2 слід задовольнити та застосувати заходи забезпечення її позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину спірної квартири, що належить відповідачці ОСОБА_3.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2017 року скасувати, та постановити нову, за якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕО 766976, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21 жовтня 1999 року) до вирішення справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О.Ямкова

Судді О.В.Локтіонова

ОСОБА_5