У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 11 лютого 2016 року у вхідні двері його будинку постукав сусід ОСОБА_5 Перебуваючи у будинку разом з своєю дружиною він, почувши стук відрив двері, відповідач попросив покликати дружину, на що він відповів, що вона зараз вийде, після чого прикрив двері. Однак, відповідач без будь-яких видимих на це причин почав вибивати ногою вхідні двері та виривати запірний замок. ОСОБА_5 пошкодив запірний замок вхідних дверей, а саме: полотно дверей, зламав дверну коробку та вибив цеглу з стінової муровки вхідних дверей. Жодних пояснень своїм діям відповідач, будучи в дуже емоційному стані, не надав. Після даної події були викликані працівники поліції.

Зазначає, що 22 лютого 2016 року року він отримав лист начальника Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, у якому підтверджується вчинення відповідачем неправомірних дій, визначених ст. 173 КУпАП.

Відповідно до зведеного кошторисного рахунку, вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженого відповідачем майна складає 19 948 грн. Крім того, позивач зазначив, що у зв'язку з вчиненням відповідачем неправомірних дій, він та його вагітна дружина зазнали значних моральних переживань, у дружини виникли проблеми зі сном, вона боїться залишатися сама вдома, загострився страх за виношування дитини. Вважає, що їм завдано моральної шкоди у зв'язку з неможливістю використання пошкодженого майна за прямим призначенням без додаткових істотних матеріальних вкладень. Таким чином, вважає правомірним стягнути з відповідача 3 500 грн моральної шкоди.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь 19 948 грн вартість відновлення пошкоджених вхідних дверей, 3 500 грн моральної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8 929 грн заподіяної матеріальної шкоди, 1 512 грн за виконання судової будівельно-технічної експертизи та 551 грн 20 коп. судового збору, а всього на загальну суму 10 992 грн 20 коп. У решті вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій у частині задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. У решті судові рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України, про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем завдано позивачу матеріальної шкоду внаслідок неправомірних дій у розмірі 8 929 грн.

Судами правильно зазначено, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіянні такої шкоди відповідачем та її розмір. Саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди.

Судами установлено, що заподіяння шкоди відповідачем підтверджується висновком Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 від 11 лютого 2016 року, показами свідків.

Згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23 серпня 2016 року року № О-89 вхідні двері квартири АДРЕСА_1 та цегляна перемичка їх дверного прорізу мають пошкодження механічного характеру, причини і час утворення наявних пошкоджень зазначені у висновку Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 від 11 лютого 2016 року; ринкова вартість відновлювального ремонту вхідних дверей із дверним прорізом квартири АДРЕСА_1 становить 8 929 грн.

Таким чином, правильним є висновок суду про часткове задоволення позову та стягнення матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик