У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» про стягнення безпідставно отриманих коштів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним вище позовом, у якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» (далі - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське») на його користь безпідставно утримані кошти, з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 7 393 грн 57 коп.

Посилався на те, що він працював начальником транспортного цеху у закритому акціонерному товаристві «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» (далі - ЗАТ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське»), правонаступником якого є ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське».

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Харківської області від 11 березня 2004 року було порушено кримінальну справу за фактом вчинення посадовими особами ЗАТ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановами старшого слідчого відділу прокуратури Харківської області від 19 та 28 липня 2004 року порушено кримінальну справу відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 та за ч. 2 ст. 366 КК України.

Зазначав, що керівництвом підприємства була проведена перевірка, відповідно до якої його звинуватили у розтраті майна підприємства, цей збиток оцінено в 2 500 грн і на підставі цієї перевірки 11 березня 2004 року було порушено кримінальну справу. За завдану шкоду підприємству з нього стягнуто 2 500 грн на підставі його заяви від 22 липня 2004 року.

Постановою начальника слідчого відділу Шевченківського районного відділу МВС України у Харківській області від 23 грудня 2010 року кримінальну справу відносно нього за ч. 3 ст. 190 КК України закрито за недоведеністю та відсутністю складу злочину у його діях.

Вважав, що з 22 липня 2004 року відповідач безпідставно користується його грошовими коштами, стягнувши їх незаконно та передчасно, не маючи на той час проти нього жодних доказів провини, крім порушення кримінальної справи. За період з 01 січня 2008 року до 30 червня 2016 року з урахуванням індексу інфляції сума коштів, набута без достатньої правової підстави, складає 7 393 грн 57 коп., яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 7 393 грн 57 коп. та судовий збір у розмірі 551 грн 21 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності .

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що правова підстава, на якій було перераховано ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Шевченківське» 2500 грн відпала і ОСОБА_4 мав право на їх повернення. Про порушення свого права ОСОБА_4 дізнався ще у грудні 2010 року, проте із позовом до суду звернувся лише 30 червня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої зроблено заяву, є підставою для відмови у позові.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, апеляційний суд відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, про застосування якого заявила сторона відповідача, і не надано доказів поважності причин його пропуску.

Доводи скарги висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик