Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за заповітом без виділу обовязкової частки, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що 01.06.2016 р. померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої він дізнався що вона залишила заповіт від 10 березня 2005 року, згідно якого заповіла йому 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: село Степанки, вулиця Шевченка, будинок 64, Черкаського району, Черкаської області. Позивач звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в звязку з чим було заведено спадкову справу. Однак, при зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом без виділення обовязкової частини у спадщині на ім`я його сестри ОСОБА_2, державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим що, ОСОБА_2 являється інвалідом 3 групи та має право на виділ обовязкової частки у спадщині. В усній формі його сестра відмовилась від своєї обовязкової частки, але заяву до нотаріальної контори не подала, тому свідоцтво про право на спадщину він не може отримати. Позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявилась, але на адресу суду надала заяву, в якій просила позов задовольнити, справу слухати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслала заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу слухати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 283015 від 02.06.2016 року, ОСОБА_3 померла 01.06.2016 року у віці 75 років.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.11.1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 успадкували в рівних частках житловий будинок за адресою: вулиця Шевченка, будинок 64, село Степанки, Черкаського району, Черкаської області.

ОСОБА_3 залишила заповіт від 10 березня 2005 року, згідно якого заповіла ОСОБА_1 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: село Степанки, вулиця Шевченка, будинок 64, Черкаського району, Черкаської області.

Відповідно до постанови нотаріуса Черкаського районного державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 не видано.

Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльної про ринкову вартість житлового будинку від 02.02.2017 року загальна ринкова вартість житлового будинку що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 64, с. Степанки, Черкаського району та області, становить 5 220 грн.

Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, після померлої ОСОБА_3, спору щодо спадкування його частини домоволодіння, яка вказана в заповіті немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 64, с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області, після ОСОБА_3, яка померла 01.06.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання у десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7