Справа № 372/776/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/2303/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 14.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сухановій Є.М.,

при секретарі: Воробей В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської областіна рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання недійсними розпоряджень, державних атів на право власності на земельні ділянки та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Київське лісове господарство» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсними розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 09.11.2007 №1637 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 17 громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», від 10.06.2008 №938 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового (функціонального) використання земельних ділянок 4-ом громадянам з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового (функціонального) використання земельної ділянки ОСОБА_2 площею 21,7345 га з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва; визнати недійсним свідоцтво на право власності від 23.04.2014 №20866792, видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 21,1353 га з кадастровим номером::09:001:0020 та скасувати рішення Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області від 23.04.2014 №12625782 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 21,1353 га з кадастровим номером :09:001:0020, від 23.05.2014 №13270358 та №13271748 про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки площею 0,24 га з кадастровим номером :09:001:0022 та площею 0,12 га з кадастровим номером :09:001:0023; від 23.05.2014 № 13267957 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,24 газ кадастровим номером :09:001:0021, які розташовані в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області; витребувати на користь Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння: ОСОБА_2 земельну ділянку площею 21,1353га з кадастровим номером::09:001:0020; ОСОБА_3 площами 0,24 га та 0,12 га з кадастровими номерами::09:001:0022 та :09:001:0023; ОСОБА_4 площею 0,24 га з кадастровим номером: :09:001:0021, вартістю 180935,93 грн., що розташовані в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, а також просить стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області 4134 грн. судового збору. Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що розпорядженням Обухівської РДА від 09.11.2007 № 1637 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 17 громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 та передано у власність вказаним громадянам для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки загальною площею 21,7345 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району. Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі на підставі вищевказаного розпорядження Обухівської РДА ОСОБА_18 15.11.2007 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 773109 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0007. Так само, управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі 30.01.2008 р. видано державні акти на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_22, ОСОБА_20, ОСОБА_21, які в подальшому за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 22.05.2008 № 4000, № 4007, № 4014, № 4021, № 4035, № 4042, № 4049, № 4056, № 4063, № 4070, № 4077, № 4084, № 4091, № 4098, № 4105, № 4112, № 4119 відчужили належні їм земельні ділянки на користь ОСОБА_2. Розпорядженням Обухівської РДА від 10.06.2008 № 938 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового (функціонального) використання земельних ділянок 4-ом громадянам з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в тому числі і ОСОБА_2 площею 21,7345 га з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва. На підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22.05.2008 та розпорядження Обухівської РДА від 10.06.2008 № 938, управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі 11.06.2008 видано ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №407922, з кадастровим номером: :09:001:0019 для ведення індивідуального садівництва, площею 21,7353 га. На частину земельної ділянки площею 21,1353 га. рішенням Реєстраційної служби Обухівського МУЮ Київської області 23.04.2014 за № 12625782 зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 з кадастровим номером: :09:001:0020 та видано свідоцтво на право власності №20866792, а на частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га, за договорами дарування від 23.05.2014 № 959, № 960 відчужено на користь ОСОБА_3 площами 0,24 га та 0,12 га, з кадастровими номерами: :09:001:0022, :09:001:0023, а також договором дарування за № 958 відчужено на користь ОСОБА_4 площею 0,24 га. з кадастровим номером::09:001:0021. Рішеннями Реєстраційної служби Обухівського МУЮ Київської області 23.05.2014 за № 13270358, № 13271748 зареєстровано право власності на земельні ділянки ОСОБА_3, з кадастровими номерами: :09:001:0022, :09:001:0023, та за № 13267957 а ОСОБА_23, з кадастровим номером::09:001:0021. Вищевказані розпорядження прийняті Обухівською РДА поза межами компетенції, у звязку з чим видача в подальшому державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам та укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок, а також зміна цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва відбулась із порушенням вимог земельного та лісового законодавства. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 23.06.03 №333 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Обухівському, Козинському лісництвам та Ржищівському Держлісгоспу для ведення лісового господарства» передано, зокрема, Козинському лісництву у постійне користування 1155,1 га земель лісового фонду для ведення лісового господарства, з них 309,0 га на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району. На підставі вищевказаного розпорядження Обухівської РДА №333 від 23.06.03, лісовпорядною організацією ВО «Укрдержліспроект» виготовлено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які передані для використання ДП «Київський лісгосп». Відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» від 22.01.2015 та планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Київський лісгосп» земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_2 розташовані у виділах 31, 32,33, 34, 35, 36, 37, 38, 39 кварталу 103 Козинського лісництва, є земельними ділянками лісового фонду, згідно матеріалів лісовпорядкування 2004 року накладаються на землі лісогосподарського призначення (кв. 103 Козинського лісництва ДП «Київське лісове господарство». Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного лісогосподарського об'єднання «Київліс» 2004 року спірні земельні ділянки покриті лісовою рослинністю та мають відповідні таксаційні характеристики. За інформацією Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства від 18.01.20016 та ДП «Київське лісове господарство» від 20.01.2016 встановлено, що земельні ділянки знаходяться в одному кварталі лісництва, є єдиним лісовим масивом, використовуються для ведення лісового господарства. Право користування спірними земельними лісовими ділянками посвідчується матеріалами лісовпорядкування. Однак, ДП «Київське лісове господарство» погодження про можливість вилучення земель лісогосподарського призначення загальною площею 21,7345 га в кварталі 103 Козинського лісництва (виділах 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39) ДП «Київське лісове господарство» третім особам не надавались. Так само, Київським обласним та по місту Києву управлінням лісового та мисливського господарства погодження про можливість вилучення та зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення загальною площею 21,7345 га у кварталі 103 Козинського лісництва (виділах31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39) також не надавалось. Крім того, надання спірних земельних ділянок у приватну власність для сільськогосподарських потреб відбулась з порушенням порядку зміни цільового призначення земельних ділянок. За таких умов проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вищевказаним громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області не підлягали затвердженню розпорядженнями Обухівської РДА, як такі, що не відповідають вимогам і нормам земельного та лісового законодавства України. Обухівська РДА розпорядилася вказаними лісовими землями з перевищенням своїх повноважень. Вилучення земельних лісових ділянок площею більше 1 га, а також зміна їх цільового призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Разом з цим, одним розпорядженням голови Обухівської РДА 09.11.2007 № 1637 передано у власність третім особам для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 21,7345 га, які знаходяться у одному кварталі лісництва, є єдиним лісовим масивом, використовувались для ведення лісового господарства, що підтверджується інформаціями Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства від 18.01.2016, ДП «Київське лісове господарство» від 20.01.16 та схемою розташування земельних ділянок. Державні акти на право власності на земельні ділянки третім особам видані в один день 30.01.2008. Вказане свідчить про те, що Обухівська РДА фактично вилучила та змінила цільове призначення земель лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що свідчить про перевищення головою обласної державної адміністрації передбачених законом повноважень. Право відповідачів на спірні земельні ділянки виникло на підставі незаконних державних актів на право власності на земельні ділянки, що вказує на те, що до них перейшло право власності на спірні земельні ділянки від держави протиправно поза волею власника. Зважаючи на те, що відповідачем спірний державний акт на право власності на земельну ділянку був зареєстрований у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом визнання недійсним цього державного акту на право власності на земельну ділянку, та витребування її на користь держави. Фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення землі, яку було поділено на окремі ділянки, безоплатно приватизовано громадянами й відчужено ними за договорами купівлі-продажу, що призвело до одержання однією особою у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення єдиним масивом, загальною площею 21,7353 га.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвали по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивичивши матеріали справи та дововди апеляційної скарги вважає?що вона не обгрунтована та задоволенню не підлягає.

Під час обговорення вимог апеляційної скарги, по справі була висловлена окрема думка одного з членів колегії суддів.

Суд першої інстанціїї, з висновками якого погоджується колегія суддів, відмовляючи у задоволенні позовної заяви, виходив з наступного .

Судом встановлено, що 15.09.2000 року одинадцятою сесією двадцять третього скликання Обухівської районної ради Київської області було прийнято рішення про передачу земель лісового фонду, що перебували в постійному користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили свою діяльність в результаті реформування, до земель державного лісового фонду та надання їх у постійне користування Київському державному лісогосподарському обєднанню «Київліс» та Ржищівському держлісгоспу в розрізі землекористувачів та площ згідно з додатками.

23.06.2003 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області видано розпорядження № 333 про передачу земель лісового фонду у постійне користування Обухівському, Козинському лісництвам та Ржищівському Держлісгоспу для ведення лісового господарства, яким виділили Козинському лісництву Підгірцівської сільської ради 309,0 га земель лісового фонду.

У 2004 році ВО «Укрдержліспроект» було виготовлено проект організації та розвитку лісового господарства виробничої частини ДЛГО «Київліс» державного лісогосподарського обєднання «Київліс».

09.11.2007 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області видано розпорядження №1637, яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 17-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 17-ом громадянам загальною площею 21,7345 га за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

15.11.2007 року управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі на підставі вищевказаного розпорядження Обухівської районної державної адміністрації ОСОБА_18 15.11.2007 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 773109 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66.

30.01.2008 року управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі видано державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: ОСОБА_5 - серії ЯД № 773109 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0011, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90; ОСОБА_6. - серії ЯД № 773104 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0002, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94; ОСОБА_7 - серії ЯД № 773101 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0017, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 86; ОСОБА_8 - серії ЯД № 773105 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0015, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87; ОСОБА_9. - серії ЯД № 773114 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0004, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85; ОСОБА_10 - серії ЯД № 773115 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0008, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 95; ОСОБА_11. - серії ЯД № 773111 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89; ОСОБА_5 - серії ЯД № 773107 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0001, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82; ОСОБА_13 - серії ЯД № 773110 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92; ОСОБА_14 - серії ЯД № 773103 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0003, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80; ОСОБА_15 - серії ЯД № 773113 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0014, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 88; ОСОБА_16. - серії ЯД № 773116 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0016, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81; ОСОБА_17. - серії ЯД № 773102 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0012, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91; ОСОБА_22 - серії ЯД № 773112 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0006, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 83; ОСОБА_20 - серії ЯД № 773108 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:001:0013, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93; ОСОБА_21 - серії ЯД № 773106 на площу 1,2785 га, кадастровий номер: :09:002:0005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84.

22.05.2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0015, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4063.

22.05.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0017, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4035.

22.05.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0002, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4056.

22.05.2008 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0004, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4119.

22.05.2008 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_10 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0008, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4014.

22.05.2008 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_11 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0010, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4070.

22.05.2008 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_12 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0001, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4021.

22.05.2008 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_13 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0009, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4112.

22.05.2008 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_14 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0003, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4077.

22.05.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0011, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4105.

22.05.2008 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_15 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0014, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4007.

22.05.2008 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_16 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0016, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4098.

22.05.2008 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_17 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0012, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4042.

22.05.2008 року між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_22 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0006, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4000.

22.05.2008 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_20 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0013, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4084.

22.05.2008 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_21 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:002:0005, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4091.

22.05.2008 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_18 в особі представника ОСОБА_24 передав у власність, а ОСОБА_2О, прийняла у власність земельну ділянку площею 12785 кв. м., що розташована на території Підгірцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :09:001:0007, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_25, зареєстровано в реєстрі за № 4049.

10.06.2008 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області №938, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового (функціонального) використання земельних ділянок 4-ом громадянам з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, та змінено цільове (функціональне) використання земельних ділянок 4-ом громадянам, що належить їм на праві власності згідно державних актів на право власності на землю, загальною площею 33,5943 га з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

11.06.2008 року ОСОБА_2 отримала державний акт серії ЛЖ № 407922 на право власності на земельну ділянку загальною площею 21,7353 га, що розташована: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :09:001:0019.

13.10.2015 року прокуратурою Київської області внесені відомості до ЄРДР за № 0000481 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме за фактом зловживання владою (службовим становищем) посадовити особами Обухівської районної державної адміністрації щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення загальною площею 52,5 га.

18.01.2016 року листом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства на запит прокуратури Київської області повідомляється, що розпорядженням Обухівської РДА від 09.11.2007 року № 1637 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 17 громадянам для ведення особистого селянського господарства загальною площею 21,7345 га на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району, спірні земельні ділянки були єдиним лісовим масивом, постійним лісокористувачем яких є ДП «Київське лісове господарство». Погодження на вилучення та зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення у кварталі 103 Козинського лісництва ДП «Київський лісгосп» з кадастровими номерами :09:002:0001-:09:002:0006, :09:001:0007 - :09:001:0017 управління не надавало.

20.01.2016 року ДП «Київський лісгосп» в своїм листом повідомив, що земельні ділянки із кадастровими номерами 0:09:001:0012, :09:001:0014 частково розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Козинського лісництва квартал 103 виділ 46; земельні ділянки із кадастровими номерами :09:001:0009, :09:001:0007 частково розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Козинського лісництва квартал 103 виділ 39; земельні ділянки із кадастровими номерами :09:001:0011, :09:001:0002, :09:001:0008, :09:001:0016, :09:001:0006, :09:001:0015, :09:001:0010, :09:001:0003, :09:001:0013, :09:001:0004, :09:001:0001, :09:001:0005 розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Козинського лісництва квартал 103 виділа 31, 32, 33, 34, 35, 36,37, 38, 39. На вказані земельні ділянки ДП «Київським лісгоспом» погодження на вилучення не надавалось, відповідних рішень про вилучення до ДП «Київський лісгосп» не надходило. Вказана територія виділі являє собою єдиний лісовий масив.

21.01.2016 року ВО «Укрдержліспроект» на запит Київської обласної прокуратури листом № 24 повідомив, що земельні ділянки 1-17, відповідно наданих кадастрових номерів, згідно матеріалів лісовпорядкування 2004 року повністю або частково накладаються на землі лісогосподарського призначення (кв.103 Козинського лісництва ДП «Київський лісгосп»).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52116350 від 27.01.2016 року власником земельної ділянки загальною площею 21,1353 га, з кадастровим номером :09:001:0020, що розташована: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, являється ОСОБА_2

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52116487 від 27.01.2016 року власником земельної ділянки загальною площею 0,24 га, з кадастровим номером :09:001:0021, що розташована: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, являється ОСОБА_4

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52116445 від 27.01.2016 року власником земельної ділянки загальною площею 0,24 га, з кадастровим номером :09:001:0022, що розташована: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, являється ОСОБА_3

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52116401 від 27.01.2016 року власником земельної ділянки загальною площею 0,12 га, з кадастровим номером :09:001:0023, що розташована: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, являється ОСОБА_3

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності. Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності.

Колегія суддів, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги та застосовуючи при цьому зазначене законодавство прийшла до висновку, що в цьому контексті, в сфері земельних правовідносин, важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Намагаючись спростувати висновки суду першої інстанціїї, в цій частині, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме вимог ст. 7 Лісового Кодексу України, ст. 149 ЗК України та ст. 84 Земельного Кодексу України.

Аналізуючи законодавство, яке регламентує правовідносини, що виникли між сторонами, колегія суддів встановила наступне.

Так, згідно з частинами другою та третьою статті 1, частиною першою та другою статті 7 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Пунктом п'ятим частини першої статті 27 ЛК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України.

Вилучення земельних ділянок, на підставі частини другої статті 149 ЗК України, провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 84 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Отже, рішення про вилучення спірної земельної ділянки має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст.ст. 6, 19 Конституції України зобовязаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. З ЗК України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Частиною 5 ст. 149 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час винесення оспорюваних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації) передбачено, що районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ районного значення, крім випадків, визначених частинами дев'ятою цієї статті.

Згідно з ч. 9 ст. 149 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час винесення розпоряджень Київської обласної державної адміністрації) земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, у т.ч. ліси площею понад 1 га вилучаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 та 4 ст.20 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до ст.21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади і місцевого самоврядування про надання земельних ділянок; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Відповідно до ч.ч.2,10 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної і комунальної власності, можуть вилучатися лише за згодою землекористувачів на підставі рішень місцевих державних адміністрацій і місцевих рад. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.5 ст.27 ЛК України Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ч.9 ст.149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для не лісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

За ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного ОСОБА_1 України, іншим актам законодавства скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Статтею 393 Цивільного Кодексу України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним на підставі ч. 1 ст. 155 ЗК України.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 ст. 153 цього Кодексу визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Однак, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Питання, які повязані із припиненням права власності добросовісного набувача на придбане майно врегульовані статтями 330, 388 ЦК України, які встановлюють вичерпний перелік підстав, за наявності яких, придбане добросовісним набувачем майно не переходить у його власність і може бути витребуване у нього. Тобто способом захисту прав в такому випадку є вимоги про витребування майна від добросовісного набувача.

Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

У пункті 2 статті 5 ЛК України передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Відтак застосування норм земельного і лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинно базуватись на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки.

Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об'єктом земельних правовідносин, то суб'єктний склад і зміст таких правовідносин повинно визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Відповідно до статті 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

За статтею 48 ЛК України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.

На момент відведення спірні земельні ділянки перебували у користуванні ДП «Київське лісове господарство».

Колегія суддів встановила,та погоджується з висновком суду першої інстанціїї про те, що вимоги першого заступника прокурора Київської області про визнання недійсним розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння є обґрунтованими, однак не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 267 ЦК України).

Заперечуючи проти заявлених вимог, представники відповідачів порушили питання про відмову в задоволенні позову у зв»язку з тим, що прокурор звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Апелянт, у своїй позовній заяві посилається на те, що йому стало відомо про порушення прав держави під час перевірки виконання умов земельного законодавства, яка мала місце у 2015 році, а тому просив не застосовувати положень зазначених вище вимог законодавтсва, які стосуються спливу строків позовної давнини.

Натомість, колегія суддів, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, керується наступними положеннями та вимогами законодавства.

Разом з тим, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України).

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у ст. 46 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди. Отже, з наведених правових норм вбачається, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні апеляційно скарги, колегія суддів бере до уваги, що у даній справі, першим заступником прокурора Київської області пред'явлено позов в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство», які підтримали позов і яким було відомо про порушене право держави з часу передачі спірних земельних ділянок у власність третім особам, тобто з листопада 2007 року. Однак незважаючи на викладене, у позовній заяві заступник прокурора Київської області безпідставно вважав, що початок перебігу позовної давності починається з дня виявлення прокуратурою факту порушення земельного законодавства тобто з 2015 року.

Натомість, зазначена обставина в апеляційній скарзі, спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що по даній справі проходили перевірки прокуратурою й раніше, а смае у 2010-2011 роках, до прокуратури звертались відповідачі по справі з інформацією про виникнення правовідносин між державою та третіми особами з приводу виконання земельного законодавства, прокуратура надавала відповіді на звернення.

Таким чином, зазначене свідчить про обзнаність апелянта ще у 2010-2011 році про можливе порушення прав держави у сфері земельного законодавства задовго до спливу терміну позовної давнини, натомість, жодних процесуальних наслідків це не мало.

Слід також зазначити, що оскільки держава зобов»язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконних правових актів, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Зважаючи на вищезазначені положення норм матеріального закону, колегія суддів приходить до висновку, що право прокурора на пред»явлення позову виникло у 2007 році, а з позовною заявою він звернувся лише 21.03.2016 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» у звязку із спливом строку позовної давності.

Інших підстав, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог апелянта, в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі вимог ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.293,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованного суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України.

Головуючий:

Судді: