АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1871/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Черниш Т. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Храпка В. Д.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року у справі за поданням Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про розшук боржника, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року задоволено подання Уманського міського відділу державної виконавчої служби. Оголошено в розшук боржника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали направлено для виконання начальнику Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за місцем знаходження стягувача.

На зазначену ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Просить скасувати вказану ухвалу як незаконну та таку, що винесена з порушенням норм процесуального права та ухвалити у справі нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виконавче провадження відкрито за судовим наказом №925/566/15 від 22.07.2015 року, виданим господарським судом Черкаської області. Зважаючи на те, що підставою для звернення з поданням про розшук було рішення господарського суду, то і процесуальні питання щодо його виконання також віднесені до компетенції господарського суду.

Заслухавши доводи ОСОБА_6 та її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів, поданих органами ДВС, на виконанні в Уманському міському відділі ДВС Уманського МРУЮ перебуває судовий наказ №925/566/15 від 22.07.2015 року, що виданий Господарським судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_6, що згідно виконавчого документу проживає за адресою АДРЕСА_1, боргу в сумі 46 538 грн.18 коп. на користь ТОВ «Комплектпапір».

За адресою, вказаною в виконавчому документі, ОСОБА_6 не проживає, про що державним виконавцем складено акт, та що підтверджується відповіддю обласного сектору адресно-довідкової роботи. Місце фактичного проживання боржника встановити не можливо, боржник рішення суду не виконує, на вимоги державного виконавця не з'являється.

Оголошуючи ОСОБА_6 в розшук, суд послався на те, що розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходження боржника чи місцезнаходженням його майна, або місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 10 частини 3 статті 11 та статтею 40 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяв на момент звернення державного виконавця з поданням) передбачено право державного виконавця, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, звертатися до суду з поданням про розшук боржника на виконання виконавчого документу.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Отже, у міськрайонного суду не було ніяких процесуальних перешкод для оголошення розшуку ОСОБА_6

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що підставою для звернення до суду про оголошення розшуку було рішення, постановлене господарським судом з посиланням у скарзі на відповідні пункти постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» та постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Наведені апелянткою обґрунтування стосуються оскарження дій або бездіяльності органів виконавчої служби. Цей прядок регламентується розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

У даному спорі мова іде про оскарження ухвали суду першої інстанції про розшук боржника.

Отже, у порядку статті 375 ЦПК України, яка міститься у розділі VI "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" вказаного кодексу, розглядаються не лише подання державних виконавців про оголошення розшуку боржника за виконавчими провадженнями, що відкриті на підставі виконавчих листів, виданих за судовими рішеннями у цивільних справах, й за виконавчими провадженнями, відкритими на підставі рішень інших органів (посадових осіб).

Крім того, ГПК України не містить норм щодо розшуку боржника.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно, в межах своєї компетенції, розглянув подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника за виконавчим документом (судовим наказом), виданим господарським судом.

На даний час суду не надані будь-які докази того, що боржниця зверталась в органи ДВС з приводу оголошеного розшуку та погашення боргу.

На підставі викладеного підстав для скасування ухвали районного суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :