РІШЕННЯ

іменем України

"17" жовтня 2017 р. Справа № 145/1088/17

Провадження № 2/145/652/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тиврівського району про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що 16 квітня 2007 року помер ОСОБА_3, який на момент смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2.64 у.к.га на території Селищенської сільської ради Тиврівського району (за межами с. Урожайне).

11.12.1998 р. ОСОБА_3 склав заповіт на її користь.

В установлений законом шестимісячний термін вона заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подала в зв'язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту.

ОСОБА_3 співмешканець її тітки. Спільних дітей у них не було.

Оскільки з спадкодавцем у неї немає родинних відносин вона не здогадувалась про наявність заповіту ОСОБА_3 на її користь. Про наявність спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 їй також не було відомо.

Про те, вона дізналася лише місяць тому випадково від представника Селищенської сільської ради.

Просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер в смт. Тиврів 16 квітня 2007 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тиврівського району ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи не надала.

В ході минулого судового засідання 03.10.2017 року позов визнала, вважає причини пропуску строку прийняття спадщини позивачкою поважними, позов обґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_2 сільська рада надала листа про визнання позову та розгляд справи у відсутності її представника (а.с.18).

Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону та не порушує інтереси інших осіб, виходячи з наступного.

16 квітня 2007 року помер ОСОБА_3, який на момент смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с..

Відповідно до витягу з Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку пай) по КСП Селищенської сільської ради 29.03.2001року ОСОБА_3 отримав сертифікат на земельну частку (пай), розміром 2,64 у.к.га (а.с.8).

11.12.1998 р. ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці та ОСОБА_5 Заповіт посвідчено 11.12.1998 року ОСОБА_6, секретарем виконавчого комітету Селищенської сільської ради.

На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не відмінено, що стверджується відміткою сільської ради від 07.06.2017 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.10.2017 року № 49461506.

Проте, постановою державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори № 1179/02-31 від 07.07.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею у встановлений законом строк не подано заяву про прийняття спадщини та е надано документів на підтвердження права спадкодавця на майно (а.с.19).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

В установлений законом шестимісячний термін позивачка заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не подала в зв'язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту, що стверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_4 показала, що працює секретарем Селищенської сільської ради з 2003р. В червні 2017року вона переглядала архів заповітів ОСОБА_2 сільської ради і випадково натрапила на заповіт ОСОБА_3 і в кінці червня 2017року проінформувала про нього ОСОБА_1 Та про заповіт нічого не знала.

ОСОБА_3 спів мешкав з тіткої позивачки - ОСОБА_7 в с. Урожайне. Після її смерті він за власним бажанням переїхав в будинок для престарілих осіб, де помер. На спадщину після його смерті претендувала жителька с. Селище ОСОБА_8 Тому ОСОБА_2 сільська рада не ставила питання про відумерлість спадщини. Проте, ОСОБА_8 їй пізніше повідомила, що не змогла довести родинні стосунки з ОСОБА_3 ОСОБА_8 померла в січні 2017 року. Про наявність інших родичів у ОСОБА_9 їй нічого невідомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_5 рідного брата позивачки, який показав, що він - священик монах Свято-Івано-Богословського Лемешківського чоловічого монастиря . ОСОБА_3 співмешканець їх тітки ОСОБА_7 Про заповіт ОСОБА_3 їм з ОСОБА_1 відомо нічого не було. Спадщину після смерті ОСОБА_3 він не приймав та на нею не претендує. Так як ОСОБА_1 не знала про заповіт, вважає її позов обґрунтованим.

Тобто з показань свідків вбачається, що позивачка довідалась про наявність заповіту ОСОБА_3 в кінці червня 2017 року, даний позов до суду нею подано 18.07.2017 року (а.с.2).

Крім того, ОСОБА_3 не був родичем позивачки чи членом її сім'ї, тому вона об'єктивно була позбавлена відомостей про закликання до спадкування за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.10.2017року №49461452 спадкова справа після його смерті не зареєстрована.

Згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_5 від 03.10.2017року він спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймав, на нею не претендує.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер в смт. Тиврів 16 квітня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_10