Справа № 510/1305/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні у її відсутності.

Позивач, його представник ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту та іпн позивача; копія договору купівлі-продажу від 15.05.2007 року; копія розписки ОСОБА_2; копія технічного паспорту на гараж № 1 по вул. Карташова, 27 у м. Рені.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що ОСОБА_2, відповідачка по справі є власником гаражу № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м.

15.05.2007 р. між позивачем та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідачка ОСОБА_2 продала позивачу ОСОБА_1 належний їй гараж № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м., яким позивач став користуватися, вважаючи, що він є фактичним власником гаражу.

Таким чином, з 2007р. по теперішній час, позивач фактично, відкрито володіє гаражем № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м., утримує його, за власний рахунок зробив ремонт тощо.

З 2007 р. відповідачка, інші правонаступники жодного разу не витребували у позивача майно, вимог щодо повернення гаражу не висували, на нього не претендують.

У звязку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має всі підстави для визнання за ним право власності на гараж № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м., оскільки він правомірно, добросовістно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном протягом 10 років, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

В силу ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до вимог п. 1 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто з 01 січня 2001 року).

Як виходить з наданих доказів, 15.05.2007 р. між позивачем та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідачка ОСОБА_2 продала позивачу ОСОБА_1 належний їй гараж № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м., з того часу позивач почав користуватися гаражем, вважаючи, що він є фактичним власником нерухомого майна. Відповідачка, як фактичний власник, не маючи на той час відповідних правовстановлюючих документів на нерухомість, продала позивачу вищевказаний гараж, передавши у володіння та користування фактично належний їй обєкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. На момент укладання угоди про купівлю-продаж нерухомості, позивач не міг оформити правочин у письмомвому вигляді та засвідчити його нотаріально, оскільки правовстановлююча документація на відповідача не була виготовлена.

Таким чином, з 2007р. по теперішній час позивач добросовістно, безперервно та відкрито володіє вищевказаним нерухомим майном, утримує його, зробив ремонт за власний рахунок тощо. За весь час володіння позивачем вищевказаним гаражем, відповідачка, інші правонаступники, не предявляли до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, не брали участі у її утриманні та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачка не заперечувала щодо фактів, вказаних у позові, визнала позовні вимоги в повному обсязі, про що надала відповідну заяву.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем гаражем № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м є добросовісним (тобто позивач вважав, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки між сторонами була досягнута угода про купівлю-продаж нерухомого майна, сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулося повне виконання договору, на підтвердження передачі майна, відповідачка надала відповідну розписку), правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником, продовжував користуватися гаражем, утримувати його та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що гараж № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м., цілком з законних підстав було передано у володіння та користування позивачу, внаслідок чого останній набув право власності на нього за набувальною давністю.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на вищевказаний обьект нерухомості.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 5, 15, 328, 330, 338, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 1 по вул. А. Карташова № 27 у м. Рені Одеської області, загальною площею 25,23 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник