Справа № 308/9445/17
07 грудня 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайнного суду з позовною заявою до відповідача до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира №2 у житловому будинку, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Болотинська, 3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. 20 березня 2013 року позивач зареєструвала у вказаній квартирі свого співмешканця ОСОБА_2, проте спільне життя у них не склалося, і фактично з 2014 року останній разом з ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Свідки, а саме сусіди позивача підтверджують факт відсутності ОСОБА_2 за адресою Болотинська №3 кв.2 м. Ужгород протягом трьох років. Прохання позивачки про виписку і зняття з реєстрації за вказаною адресою відповідачем ігноруються. У ОСОБА_1, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються але нараховуються на відповідача, чим порушуються її права.
За таких обставин, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Болотинська, 3 кв.№2, та стягнути з відповідача судові витрати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява у якій вона просила розглянути справу без участі позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2008 року виданого на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 20.08.2008 року № 324, встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (Партизанська) в м.Ужгороді Закарпатської області.
Згідно довідки №1104 від 04.07.17 року виданої ТОВ «Управління житлом» (м. Ужгород, вул.Швабська, 25) у квартирі №2, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Болотинська №3, на даний час, окрім власника, зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач по справі), але не проживає згідно акту №1105 від 04.07.2017 року.
Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до довідки від11.07.2017 року №89 виданої Об'єднанням ромів Ужгорода, що надана позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1, є малозабезпеченою, має статус одинокої матері на вихованні якої є донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у АДРЕСА_2, підтверджується актом ТОВ «Управління житлом» про відсутність (не проживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 04.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_2, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2014 року.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Разом з тим, реєстрація місця проживання відповідача створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що нараховуються у відповідності до затверджених норм на кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Реєстрація ОСОБА_2 створює позивачу перешкоди в отриманні житлових соціальних пільг, оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість всіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою.
Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, ОСОБА_2, зареєстрований в квартирі №2 житловому будинку №3 за адресою м.Ужгород, вул.Болотинська, але не проживає в ньому з 2014 року, тобто більше двох років.
Таким чином, враховуючи, що суду не надано відомостей, які б спростовували твердження позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 29, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 232, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившим право користування житлом, а саме квартирою №2 по вулиці Болотинська №3 в місті Ужгороді, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею сплачений судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_5