Справа № 471/469/17-ц
Провадження №2/471/289/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" жовтня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3.

В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 09 вересня 2010 року помер його батько ОСОБА_1, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 10,36 га в межах території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 є його дружина, яка фактично прийняла спадщину. 05 серпня 2016 року померла його мама ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 10,36 га в межах території Кривопустоської сільсьхої ради Братського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належала ОСОБА_5 (матері ОСОБА_4) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №041106 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою Братського району Миколаївської області, за реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №151. ОСОБА_6 померла 12 грудня 2005 року, ОСОБА_4 подала 26 травня 2006 року заяву про прийняття спадщину та заведено спадкову справу за №100/2006 та вказано ряд перешкод для оформлення спадщини, оскільки в Державному акті вказано власника "Чередніченко", а у свідоцтві про смерть "Чередниченко", відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_7, та наявність розбіжностей у написанні по батькові матері позивача, оскільки у свідоцтві про народження її записано "Леонідівна", а у всіх інших документах, в тому числі і у свідоцтві про смерть записано - "Леонтіївна". Після смерті матері позивач написав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак нотаріусом було роз'яснено, що він не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8, однак належним чином недооформила її та є ряд розбіжностей у документах з написанням прізвищ та по-батькові померлих, також відсутні оригінали правовстановлюючих документів на землю.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згодний.

Ухвалою суду від 28 вересня 2017 року до участі у справі було залучено відповідача ОСОБА_3, який у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

09 вересня 2010 року помер ОСОБА_1 (а.с. 7).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-МК №041105 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою, за реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 145.

Відповідно до довідки Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області № 200 від 13.04.2017 року на момент смерті ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_4 Леонтієвною (а.с. 11)

Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 698/01-16 від 03.08.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_1, померлого 09.09.2010 року, не заводилась, що також підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48618165 від 02.08.2017 року (а.с. 16).

05 серпня 2016 року померла ОСОБА_4 (а.с. 14)

За життя ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_6, померлої 12 грудня 2005 року (спадкова справа № 100/2006), після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належала ОСОБА_8 (згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №041106 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою, та реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 151 (а.с. 58-61).

ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Буберенко) ОСОБА_9 померла 12 грудня 2005 року.

У свідоцтві про народження ОСОБА_10, виданого повторно, у графі батьки зазначено - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а у свідоцтві про одруження останніх їх прізвище російською мовою вказано як "Чередниченко" (а.с. 18, 19).

Після укладення шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на "Сотир", а після на "Алексеенко" (а.с. 12,13).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №041106 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою, та реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 151, останній було видано на ім'я "Чередніченко Євгенії Тимофіївни".

Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 832/01-16 від 09.09.2017 року, після смерті ОСОБА_4, померлої 05.08.2016 року, заводилась спадкова справа № 112/2016. Спадкоємці: ОСОБА_3 - спадщину прийняв за заповітом, спадкоємцю видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 8,9646 га (а.с. 56).

Відповідно до довідки Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області № 198 від 13.04.2017 року, на момент смерті ОСОБА_4 та позивач проживали разом і вели спільне господарство (а.с. 21)

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України).

Таким чино, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину є його дружина ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги є її син ОСОБА_1, який проживав з нею, отже фактично прийняв спадщину. Відповідач ОСОБА_2, син померлої ОСОБА_4 протягом шести місяців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, з померлою не проживав, отже є таким, що спадщину не прийняв.

Під час судового засідання судом було встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що належав померлому ОСОБА_1 у позивача відсутній (а.с. 68).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку після смерті батька та необхідністю встановити факт родинних відносин після смерті матері з ОСОБА_6. та належності останній державного акту.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та становити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_6, яка померла 12 грудня 2005 року являлася матір'ю ОСОБА_4, померлої 05 серпня2016 року та встановити факт належності ОСОБА_6, померлої 12 грудня 2005 року Державного акта на право приватної власності на землю серії Ш-МК № 041106, виданого головою Кривопустоської сільської ради 10 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №151, виданого на ім'я "Чередніченко Євгенії Тимофіївні"; а також визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_1 згідно Державного акту направо приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 041105, виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 05 серпня 2016 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті останього, оскільки на день смерті батьки проживали разом; визнати за ОСОБА_4 ОСОБА_12 право приватної власності на земельну ділянку площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка мала право на спадщину на земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої 12 грудня 2005 року, яка належала останній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-МК №041106 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою на ім'я ОСОБА_8.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_6, яка померла 12 грудня 2005 року являлася матір'ю ОСОБА_4, померлої 05 серпня2016 року.

Встановити факт належності ОСОБА_6, померлої 12 грудня 2005 року Державного акта на право приватної власності на землю серії Ш-МК № 041106, виданого головою Кривопустоської сільської ради 10 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №151, виданого на ім'я "Чередніченко Євгенії Тимофіївні".

Визнатн за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_1 згідно Державного акту направо приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 041105, виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 05 серпня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 10,36 га, що розташована на території Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка мала право на спадщину на земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої 12 грудня 2005 року, яка належала останній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-МК №041106 виданого 10 грудня 2001 року Кривопустоською сільською радою на ім'я ОСОБА_8.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто Братським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_13