Справа № 466/2854/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 травня 2017року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «БЛУ МУН КЛОЗІНГ», з участю третьої особи ОСОБА_2 (GulErhan) про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

установив:

21.04.2017року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «БЛУ МУН КЛОЗІНГ», з участю третьої особи ОСОБА_2 (GulErhan) про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму коштів у розмірі 18518,78гривень матеріальної шкоди, кошти у сумі 3000,00гривень моральної шкоди, кошти у сумі 650,00гривень витрат з визначення вартості матеріального збитку завданого його автомобілю, кошти у сумі 3000,00гривень витрат на оплату наданої правової допомоги; судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 28 квітня 2016 року близько 11.10год. у м. Львові на вул. Липинського,50в, керуючи автомобілем «HummerH2», д.н.з.GL59ALY порушив Правила дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався, що це безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу, що спричинило технічні ушкодження транспортного засобу. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України.

17 травня 2016року Личаківським районним судом м. Львова була винесена постанова по справі №463/2304/16-п, якою визнано винним ОСОБА_2 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-4 КпАП України. Вина водія

ОСОБА_2 визнана ним повністю та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 №918966, серії АП2 №179094, поясненнями правопорушника наданими в судовому засіданні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 28 квітня 2016 року близько 11,10год. у м. Львові на вул. Липинського,50в, керуючи автомобілем «HummerH2», д.н.з.GL59ALY порушив Правила дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався, що це безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу, що спричинило технічні ушкодження транспортного засобу. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України.

17 травня 2016 року Личаківським районним судом м. Львова була винесена постанова по справі №463/2304/16-п, якою визнано винним ОСОБА_2 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-4 КпАП України. Вина водія

ОСОБА_2 визнана ним повністю та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 №918966, серії АП2 №179094, поясненнями правопорушника наданими в судовому засіданні.

ОСОБА_2 з 04 березня 2016року являється директором ТзОВ «БЛУ МУН КЛОУЗІНГ», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського,50-А, перебував при виконанні трудових (службових) обовязків, в звязку з чим прошу суд врахувати положення ст. 1172 ЦК України, згідно якої юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Дорожньо-транспортна пригода сталася на території, яку ТзОВ «БЛУ МУН КЛОУЗІНГ» орендує для власної господарської діяльності.

Відповідно до ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з розясненнями и.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»від 27 березня 1992 року №6 при визначенні розміру відшкодування шкоди,заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну на неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи, втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовується неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.

Висновком №155 експертного автотранспортного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості від 30 травня 2016року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, пошкодженого в ДТП, становить 49493,00грн.. вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля VolkswagenPassat 1,8 ТСі, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження під час ДТП становить 23517,40 грн.

Для відновлення попереднього стану свого автомобіля, що має зношеність - 0,6, для відновлювального ремонту автомобіля позивач витратив власних коштів в сумі 39 800,00грн., що підтверджується актом виконання робіт №27/10/17 від 27.10.2016року.

Страхова виплата (страхове відшкодування) від страхування цивільної відповідальності яку провела страхова компанія склала 21281,22гривень та не покрила завданої шкоди, в наслідок чого позивач був змушений додатково оплатити витрати з ремонту автомобіля VolkswagenPassat 1,8 ТСі, реєстраційний номер НОМЕР_2 за власні кошти в сумі 18518,78 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди судом враховано розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001р. №5)., де, зокрема, зазначається, що моральна шкода може полягати у приниженні честі та гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживаннях у звязку із пошкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачем у судовому засіданні не надано жодних доказів того, що в результаті діяльності відповідачів йому спричинена моральна шкода.

Відтак, позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Для проведення підготовки позовної заяви для звернення до суду позивач скористався правовою допомогою адвоката ОСОБА_3 За підготовку позовної заяви щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП позивачем було сплачено на користь адвоката ОСОБА_3 кошти в сумі 3000,00гривень, які підлягають стягненню з відповідача по справі на користь позивача.

За таких обставин суд, проаналізувавши вищевказані норми та врахувавши обставини справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача 18518,78гривень матеріальної шкоди, 3000,00гривень витрат на оплату наданої правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 979, 993, 1166, 172, 1187, 1191, 1195 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ «БЛУ МУН КЛОУЗІНГ» в користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 18518 (вісімнадцять тисяч пятсот вісімнадцять) гривень 78 (сімдесят вісім) коп.

Стягнути з ТзОВ «БЛУ МУН КЛОУЗІНГ» в користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4