Справа № 308/5314/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Росія, у м.Брянка 26 грудня 2016 року Луганської області України.

Частиною 3 статті 235 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що така заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.119 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст.119, 120 ЦПК України. Тобто, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно розяснень, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тому надані заявником копія довідки про смерть ОСОБА_2 та копія свідоцтва про смерть від 27.12.2016 року, які видано на тимчасово окупованій території та містить печатку «ЛНР», є недійсними та не створюють правових наслідків, відповідно не можуть бути доказами в суді. З огляду на вищенаведене, заявнику необхідно зазначити будь-які інші належні докази, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.8 ч.1 ст.256 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті (яке провадиться на підставі п.9 ч.1 ст.256 ЦПК) відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану). (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання особи, якій відмовлено в державній реєстрації актів цивільного стану у зв'язку з наявністю однієї з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, повинен викласти причину такої відмови в письмовій формі.

До матеріалів заяви заявником не додано відомостей, які свідчать про відмову органу реєстрації актів цивільного стану у державній реєстрації смерті, разом з тим в заяві вказується про наявність такої.

На виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Тому, заявник для реєстрації смерті повинен був звернутись до органу реєстрації актів цивільного стану, що уповноважений вчиняти актовий запис про смерть померлої особи, та у випадку відмови реєстрація факту смерті, надати суду письмову відмову.

В той час, як інші докази на обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 не надані та не зазначені. Крім того, не зазначені перешкоди у їх самостійному отриманні та відповідне клопотання про їх витребування.

Крім того, заявник залучає до участі в справі у якості зацікавленої особи відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції. Разом з тим, заявник не вірно зазначає найменування даної сторони по справі.

При таких умовах та враховуючи, що заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України розглядаються невідкладно, що при вищезазначених недоліках неможливо, заява підлягає залишенню без руху для усунення її недоліків.

Враховуючи вищенаведене, справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст.ст.119, 256 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків до 14 червня 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання ним ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3