Справа № 2-7/11 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/2175/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Релігійної громади Української православної церкви в м. Дрогобичі на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 січня 2017 року у справі за скаргою Релігійної громади Української православної церкви в м. Дрогобичі на дії Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Релігійна громада Української православної церкви в м. Дрогобичі, яка є боржником у виконавчому провадженні ВП №52984293 з примусового виконання виконавчого листа №2-7/11, виданого 01.04.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобовязання Релігійної громади Української православної церкви ім.Преподобного Іова Почаївського м. Дрогобич розібрати камяну стіну по всій довжині ділянки з будинком, звернулась до суду із скаргою (а.с.167-170 т.3), в якій просила визнати неправомірними дії начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 щодо зобовязання розібрати камяну стіну по всій довжині ділянки з будинком та сплатити штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення Дрогобицького міськрайонного суду, посилаючись на те, що 17.11.2016 року названою вище посадовою особою неправомірно було винесено попередження №09-20-В1/6211, адресоване боржнику, з наведеним вище змістом зобовязальних дій боржника, яке не відповідає вимогам закону і порушує права боржника як сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.01.2017 року скаргу Релігійної громади Української православної церкви в м. Дрогобичі повернуто заявнику для подання до належного суду.

Ухвалу суду оскаржила Релігійна громада Української православної церкви в м. Дрогобичі, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою справу направити в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що предметом оскарження у даній справі є дії посадової особи ДВС щодо винесення попередження, а не щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони боржника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Повертаючи скаргу заявнику на підставі п.4 ч.2 ст.121 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що скарга подана з порушенням правил підсудності, оскільки підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який був уже чинним на момент вчинення субєктом оскарження оскаржуваних заявником дій, передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст.384 ЦПК).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ (правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 24.02.2016 року Справа №6-3077цс15).

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст.122 ЦПК України, у разі непідвідомчості справи суду загальної юрисдикції, суддею постановляється ухвала про відмову у відкритті провадження, а не про повернення скарги заявнику.

Суд першої інстанції вказаних вище норм закону не врахував і не в повній мірі визначився із предметом оскарження за скаргою заявника: чи стосуються оскаржувані заявником дії виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, чи виконання рішень інших органів (посадових осіб), - що призвело до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження в даній справі, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Релігійної громади Української православної церкви в м. Дрогобичі задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 січня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

ОСОБА_4