Справа № 603/450/17
Провадження № 2/603/215/2017
"27" жовтня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Іванчука В. М.
при секретарі Сандалюку О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000 грн. на дитину щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, чи до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку, в залежності, яка із зазначених обставин настане першою, стягнути з відповідача в її користь понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4400 грн., посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. 08.09.2011 році шлюб між ними розірвано згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в Коледжі Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького на денній формі навчання за спеціальністю «право». Згідно п.1 Договору про надання освітніх послуг від 01.09.2016 року, строк надання освітньої послуги становить два роки, у зв»язку із чим, необхідні кошти для харчів, одягу, квитків для проїзду на навчання, літератури та проживання. За період з 01.09.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 рік (дата настання повноліття сина) позивач сплатила 8800 грн., у зв»язку з чим просить стягнути з відповідача 4400 грн. додаткових витрат, які вона понесла за навчання сина.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилась, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (шляхом розміщення оголошення в обласну редакцію газети «Свобода»), про причини своєї відсутності не повідомив. Згідно ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.09.2011 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2 розірвали шлюб, зареєстрований в Горішньослобідській сільській раді Монастириського району Тернопільської області 22.11.1998 року, актовий запис №04.
За час перебування в шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 18.06.1999 року Горішньослобідською сільською радою, актовий запис №6).
Як убачається зі змісту довідки №648, виданої 14.07.2017 року Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з позивачем ОСОБА_1
Згідно п.1 Договору про надання освітніх послуг Коледжем Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького від 01.09.2016 року строк надання освітніх послуг становить два роки.
Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.
Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснює, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований.
За встановлених обставин, суд прийшов до переконання, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов»язок надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання та потребує такої допомоги, тому слід задовольнити позов та стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.
За змістом ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Такого висновку дійшов ВСУ у постанові від 13.09.2017 року в справі №6-1489.
Судом встановлено, що на час укладення договору про надання освітніх послуг Коледжем Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького - ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг 17 років, що в силу ст. 6 СК України вважається неповнолітнім.
Як зазначила позивач ОСОБА_6, за період навчання з 01.09.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 рік (дата настання повноліття сина) вона понесла витрати на навчання сина в сумі 8800 грн., що підтверджується квитанціями №24 від 22.07.2016 року, №12 від 07.03.2017 року (ксерокопії квитанцій додані до матеріалів справи).
За змістом ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем на навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як встановлено судом за період з 01.09.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року (дати настання повноліття сина), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У силу ч.3 ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 113, 212, 224 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 6, 182, 185, 191, 199, 200 СК України, суд, -
Позовні вимоги задоволити.
Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с.Швейків Монастириського району Тернопільської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 18.07.2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4400 (чотири тисячі чотириста) грн.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 грн. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана письмова заява до Монастириського районного суду про його перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: В. М. Іванчук