У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 15 жовтня 2015 року у провадженні відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року, яке частково змінене рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року, щодо виселення із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження рішення суду не виконано, державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для належного виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду стало підставою для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, яка ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року задоволена, й зобов'язано державного виконавця провести необхідні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні про виселення ОСОБА_5 із квартири. Зазначена ухвала також на даний час не виконана.

ОСОБА_4 звертався до начальника ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва з приводу здійснення ним контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення, що входить до кола його посадових обов'язків як керівника згідно із ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», проте його звернення залишились без реагування.

Бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення суду завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 60 025 грн, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Просив позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження», про відмову у задоволенні позову, оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Конституційним Судом України у рішенні від 3 жовтня 2001 року у справі №1-36/2001 зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими особами і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади.

Отже, правильно зазначено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Належним відповідачем у даній справі є Держава Україна в особі відповідного органу державної виконавчої служби, що має статус юридичної особи, в якій працює державний виконавець, та відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України. У даній справі позов пред'явлено виключно до ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва. Разом з тим, апеляційним судом правильно зазначено, що він не наділений повноваженнями вирішувати питання про заміну неналежного відповідача або залучення до участі у розгляді справи інших осіб, які не брали участі у розгляді справи у суді першої інстанції.

Таким чином, правильним є висновок суді про відсутність підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик