справа № 202/3923/17
провадження № 4-с/202/35/2017
УХВАЛА

13 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Бєльченко Л.А., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_2, на дії державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною скаргою та просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця № 2/202/4081/2014 від 09.11.2015 року про стягнення виконавчого збору та визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 13.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53931941 з виконання постанови державного виконавця № 2/202/4081/2014 від 09.11.2015 року про стягнення виконавчого збору.

Вважаю, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 слід відмовити, у зв'язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженням стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як убачається із скарги ОСОБА_1, останній оскаржує саме постанову державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

З огляду на це, дана скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за його скаргою на дії державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 на підставі п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 18, 19 КАС України заявник має право звернутися з адміністративним позовом до відповідного окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за скаргою на дії державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.