233 № 233/6060/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
при секретарі Вареніченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлені належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України.
Судом, відповідно до ст.36 ЦПК України, за клопотанням позивача було повідомлено Національний банк України про справу, направлено копію заяви про залучення третьої особи і розяснено його право заявити про свою участь у справі та те, що якщо від третьої особи не надійде повідомлення про згоду на участь у справі, справа буде розглянута без неї. До суду згода на участь у розгляді справи Національного банку України не надходило, а отже розгляд справи провадиться без участі третьої особи.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 06.06.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Сторони узгодили графік погашення кредитного договору № 71.2-01/0004/2011-Аклн від 23 вересня 2011 року, що є додатком 1 до договору, та визначили суму незмінюваного щомісячного платежу.
Пунктом 3.3.5 абз. 2 зазначеного договору встановлено, що сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього пункту, а також п.п. 3.3.4, 3.4.3, 3.3.7 цього договору, у т.ч. несвоєчасної сплати страхового платежу за договорами страхування, що визначені у п.3.3.4, розмір процентної винагороди (процентів) за користування кредитними коштами, яка сплачується позичальником згідно п.п.1.4.1. цього договору, починаючи з дати, наступною за датою порушення, встановлюється у розмірі 4 % річних.
Пунктом п.5.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати чергового платежу, визначеного в п.2.5 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 6.4 цього договору, позичальник повинен сплачувати банку пеню у розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати). Пунктом 5.3 цього договору встановлено, що у разі порушення позичальником без поважних причин вимог п.п.3.3.1 3.3.17 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної п.1.1. цього договору, за кожний випадок порушення.
02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 02.12.2013 р. за реєстром № 1533, відповідно до умов якого ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України.
Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою, які частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є нікчемною, оскільки кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, судом була взята до уваги з наступних підстав.
Редакція ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нікчемності умови договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону діяла з 16.10.2011 року. Проте кредитний договір між сторонами був укладений 30.09.2011 року, а отже могла бути передбачена сторонами.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобовязань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_2, тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом, відсотками та комісією станом на 23 вересня 2016 року.
Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).
Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».
Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є м.Макіївка Донецької області.
Місто Макіївка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені необґрунтованими. А отже суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити.
В силу ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 871 грн.58коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 871 (вісімсот сімдесят однієї) гривні 58 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя