Справа №549/238/17
Провадження №2-н/549/14/17
УХВАЛА

08 червня 2017 року смт. Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкий С.І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Донецького навчально-виховного комплексу №114 Донецької міської ради Донецької області про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Донецького навчально-виховного комплексу №114 Донецької міської ради Донецької області нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з липня по вересень 2014 року в розмірі 11 128,16 грн, згідно з довідкою №179 від 24.03.2017, виданої відділом освіти адміністрації Петровського району м.Донецька - населеного пункту, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по квітень 2017 року включно у сумі 5 906,45 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з розясненнями, які містяться в п.п.1,9,10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

ЦПК (1618-15) не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п.12 даної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР (108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України ( 322-08 ) визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо, завірена гербовою печаткою відповідного товариства (установи, організації).

Заявником ОСОБА_1 до заяви додано довідку №179 від 24.03.2017, виданої відділом освіти адміністрації Петровського району м.Донецька - населеного пункту, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, з якої вбачається, що вона займає посаду вихователя в «МДОУ» яслі-сад №386, в липні-вересні 2014 року їй було нарахована, але не виплачена заробітна плата у сумі 3 539,24 грн, 3 977,1 грн та 3 611,82 відповідно.

Розрахунок компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати в заяві про видачу судового наказу складений заявником особисто.

Крім того, як видно із заяви про видачу судового наказу, між сторонами є спір щодо розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки заявник зверталась до Чорнухинського районного суду Полтавської області з позовом до Донецького навчально-виховного комплексу №114 Донецької міської ради Донецької області, Донецької міської ради, відділу освіти Петровської районної ради у м.Донецьк, Міністерства освіти і науки України, Управління державної казначейської служби України у м.Донецьк Донецької області, Державної казначейської служби України, третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Петровському районі м.Донецька, про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати, а саме просила стягнути з відповідачів на її користь:

1) заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2014 по 13.07.2014 року у розмірі 6 251,67 грн.;

2) заборгованість по оплаті днів тимчасової непрацездатності за період з 01.04.2014 р. по 14.04.2014 року у розмірі 2 050,16 грн.;

3) заборгованість по заробітній платі за час відпустки за період з 01.09 по 26.10.2014 року у розмірі 8 200,64 грн.;

4) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 29.11.2014 року по 07.10.2016 року у розмірі 37 330,20 грн.;

5) компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати у сумі 7 224,93 грн.

Рішенням Чорнухинського районного суду від 02.12.2016 року у цивільній справі №549/455/16-ц, яке набрало законної сили 24.01.2017, у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Таким чином із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3ст. 100 ЦПК України,

ухвалив:

1. Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до Донецького навчально-виховного комплексу №114 Донецької міської ради Донецької області, про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати,

2. Роз'яснити право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя