АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/285/17 Номер провадження 22-ц/786/1673/17Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І. Прядкіної О.В.,

За участю секретаря: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання неправомірною відмову у вчиненні нотаріальної дії та про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2017 року, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом.

Позов мотивувала тим, що після смерті ОСОБА_6, який є братом ОСОБА_4, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,1000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №604676, виданого 18 листопада 2003 року на ім'я померлого. Спадкоємець першої черги ОСОБА_7 - батько померлого, відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом, а саме на користь малолітньої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. Крім ОСОБА_4, заяву про прийняття спадщини подала також баба померлого ОСОБА_8. 24 листопада 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно в цілому на ім'я ОСОБА_4, оскільки крім неї спадкоємцем після померлого є його баба ОСОБА_8, посилаючись на положення частини 6 статті 1266 Цивільного кодексу України.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову приватного нотаріуса Великобагачанського районного округу ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2016 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_4.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 29 жовтня 2013 року, право власності на земельну ділянку площею 5,1000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №604676, виданого 18 листопада 2003 року на ім'я померлого.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з приватного нотаріуса ОСОБА_2 (відоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №6848, видане 03.03.2008) на користь законного представника позивача ОСОБА_3 640,00 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням приватний нотаріус ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції вирішив не всі позовні вимоги, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, надав поверхневий аналіз нормам матеріального права, не застосувавши при цьому норми, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, наслідком чого стали висновки, які не узгоджуються з нормами чинного законодавства.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 29.10.2013 в селищі Велика Багачка Полтавської області помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6), внаслідок чого згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_6 набув у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,1000 га, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області на підтвердження чого, йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 №604676від 18 листопада 2003 року (а.с. 8).

ОСОБА_7, батько спадкодавця (а.с. 12), є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_6.

При цьому, ОСОБА_7 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь неповнолітньої сестри померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка входить в коло спадкоємців за законом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України (а.с. 34, 35, 36).

ОСОБА_8 (другий відповідач по справі), яка є бабою померлого іспадкоємцем другої черги після померлого ОСОБА_6, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги за законом (а.с. 25).

Неповнолітня ОСОБА_4, входить до кола спадкоємців померлого, і є такою, що прийняла спадщину після померлого в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, в частині, що належала спадкоємцю першої черги ОСОБА_7.

Зазначені вище обставини справи встановлені рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року №525/1375/15-ц, яке набрало законної сили 16.01.2016 (а.с. 7).

Мати спадкодавця ОСОБА_9, родинний зв'язок якої підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 28), є дочкою другого відповідача по справі ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 29). ОСОБА_9 померла 27 червня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 26), до моменту відкриття спадщини після померлого ОСОБА_6.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 24 листопада 2016 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно в цілому на ім'я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_6, оскільки крім неї спадкоємцем після померлого є баба померлого ОСОБА_8, яка на підставі положень частини 6 статті 1266 ЦК України, за правом представлення після ОСОБА_9, має право спадкувати 1/2 частку спадкового майна, яке належало ОСОБА_6 (а.с. 9).

Частково задовольняючи позов, місцевий суд виходив з відсутності підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно в цілому на ім'я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_6.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, вважає його вірним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно Цивільного кодексу України, Закону України «Про Нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та склад спадкового майна.

Спадкоємці за законом закликаються до спадкування у порядку черговості на підставі ст. 1258 Цивільного кодексу України. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування, неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки ОСОБА_7, як спадкоємець за законом першої черги згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, відмовився від спадщини на користь ОСОБА_4, а ОСОБА_8 є спадкоємцем за законом другої черги згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України, право на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом належить малолітній ОСОБА_4

Відмова нотаріуса у видачі такого свідоцтво з посиланнями на те, що баба після смерті онука є його спадкоємцем за правом представлення, не має законних підстав та не відповідає чинному законодавству України, а саме статті 1266 Цивільного кодексу України.

Так, спадкування за правом представлення регулюється ст. 1266 Цивільного кодексу України, яка визначає коло спадкоємців котрі закликаються до спадкування у випадку смерті їхнього родича до відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення передбачене лише при спадкуванні за законом. Закон встановлює, що спадкоємці за правом представлення можуть представляти тільки свою певно визначену чергу спадкування за законом.

До спадкування за правом представлення закликаються лише особи, вказані в ст. 1266 Цивільного кодексу України. За правом представлення можуть спадкувати: внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця. Цей перелік є вичерпним та розширенню не підлягає.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 п.5.3 роз'яснено, що спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 Цивільного кодексу України за умови якщо спадкоємець першої - третьої черги спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 Цивільного кодексу України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 Цивільного кодексу України).

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення встановлений ст. 1266 Цивільного кодексу України є вичерпним. Суть спадкування за правом представлення полягає в тому, що хоча деякі родичі спадкодавця (його внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця) не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом, проте вони не усуваються повністю від спадкування і за певних умов набувають права спадкування.

Внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники спадкодавця, двоюрідні брати та сестри спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на момент відкриття спадщини не має в живих того родича, який був би спадкоємцем, вони спадкують ту частку, яка належала б їх відповідному родичу, якби він був живий. Тобто це батько чи мати, дід чи баба, сестра та брат спадкодавця, тітка, дядько спадкодавця, що повинні були б успадкувати, але померли до відкриття спадщини.

Основні засади спадкування за правом представлення регулюються ст. 1266 Цивільного кодексу України. Закликання за правом представлення обмежується першими трьома чергами спадкоємців за законом (ст.1261, ст.1262, ст.1263 Цивільного кодексу України).

Тобто умовою отримання спадщини за правом представлення є відсутність у живих висхідного родича на момент відкриття спадщини і його права на спадщину.

Законодавством визначені основні терміни: Пряма лінія споріднення включає в себе тих родичів, які безпосередньо відбуваються один від іншого (батько, син, внук, правнук). Пряма лінія споріднення має два види: висхідна лінія споріднення встановлюється від нащадків до предків (від дітей до батьків ... син - батько - дід - прадід), низхідна лінія споріднення встановлюється від предків до нащадків (від батьків до дітей … прадід, дід, батько, син, внук, правнук). Бокова лінія споріднення встановлює, що у родичів є спільний предок (це брати та сестри спадкодавця, племінники, дядьки, тітки…).

Норма ч.6 ст.1266 Цивільного кодексу України про те, що при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення означає, що у разі смерті до відкриття спадщини дітей спадкодавця, право на спадкування переходить до їхніх дітей, (внуків спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини внуків спадкодавця, право на спадкування отримають їхні діти ( правнуки спадкодавця) і т д.

Аналогічні розяснення містяться у вже згадуваному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно яких правило про те, що при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення (ч.6 ст.1266 Цивільного кодексу України) слід розуміти таким чином, що спадкоємцями по прямій низхідній лінії є: прадід, дід, батько, внук, правнук, праправнук.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_8, баба померлого, не входить до переліку осіб визначених ч. ч. 1-4 ст. 1266 ЦК України, та не є нащадком свого онука, що виключає застосування до неї частини 6 ст. 1266 ЦК України, а тому закликається до спадкування, як спадкоємець другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України, а відтак підстави для спадкування нею за правом представлення відсутні.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги приватного нотаріуса є такими, що не узгоджується з наведеними нормами чинного законодавства та зводяться до невірно їх тлумачення.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.

Таким чином на підставі зазначеного Закону ОСОБА_8 - бабуся померлого є спадкоємцем другої черги.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що після померлого ОСОБА_6 право на спадщину мав його батько ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги, який в свою чергу від спадщини відмовився на користь малолітньої ОСОБА_4, то приватним нотаріусом безпідставно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі наведеного колегія вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в позові в частині вимог до ОСОБА_8, оскільки позивачем по справі не надано доказів того, що другий відповідач будь-яким чином порушив, не визнав або оспорював права, свободи чи інтереси позивача по справі.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 Іванівни- відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_10 /підпис/ ОСОБА_11

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ ОСОБА_1