Номер провадження 2/225/372/2017
Єдиний унікальний номер судової справи 225/6765/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - Геря О.Г.,

за участю секретаря - Савченко О.О.,

представника відповідача - адвоката Брацило Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 131992,86 грн. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до укладеного договору № 2229-016/11Р від 24.10.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 126000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,49% річних зі строком погашення 24.10.2016 року.

Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак не виконав зобов'язання, тому станом на 24.10.2016 року має заборгованість в сумі 131992,86 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 72731,30 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 30841,77 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 19539,27 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9060,52 грн. Оскільки добровільно відповідач не погашає заборгованість, позивач просить стягнути її у судовому порядку, також стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 1979,89 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача, який діє на підставі договору про правову допомогу, в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, вважає, що всі дії банку по нарахуванню заборгованості за пенею та відсотками є неправомірними та такими, що не відповідають умовам та правилам надання банківських послуг.

Вислухавши, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до укладеного кредитного договору № 2229-016/11Р від 24.10.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 126000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,49% річних зі строком погашення 24.10.2016 року.

У відповідності до п. 1.2. зазначеного договору кредит надається позичальнику строком з 24.10.2011 року до 24.10.2016 року зі сплатою 18,49% річних.

Проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п. 1.2. даного договору.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що процентна ставка не змінювалась і становить 18,49% річних.

Інші, будь-які додаткові угоди до кредитного договору щодо зміни відсоткової ставки матеріали справи не містять.

Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу.

Згідно доданого до матеріалів справи розрахунку, який суд перевірив, вбачається, що станом на 24.10.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 131992,86 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 72731,30 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 30841,77 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 19539,27 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9060,52 грн.

В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Торецьк (Дзержинськ).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу, який проживає у м. Торецьку (Дзержинськ), пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за несвоєчасне повернення відсотків за кредитним договором нараховано після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним.

У зв'язку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховані банком суми пені відповідачу.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 610, 554 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» () заборгованість за кредитним договором № 2229-016/11Р від 24.10.2011 року у розмірі 103573 (сто три тисячі п'ятсот сімдесят три) грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» () понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1553 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят три ) грн. 59 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: