Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Кошель Б. І. ,
при секретарі - Антко О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, позовні вимоги задоволено повністю та вирішено: виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.04.2017 року справу було направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі, вказуючи на те, що суд залишив поза увагою вимоги позивача про визнання протиправною поведінки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зобов'язання їх звільнити житлове приміщення (будинку) АДРЕСА_1, з їх малолітньою дочкою ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

Ухвалюючи судове рішення про виселення відповідачів зі спірного будинку, суд залишив поза увагою питання про виселення їхньої малолітньої дочки ОСОБА_4.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Тому виходячи з даної норми права, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про виселення неповнолітньої дочки відповідачів ОСОБА_4.

Разом із тим, оскільки ухвалене судом рішення від 29.03.2017 року про виселення відповідачів прийняте із врахуванням їх протиправних дій, то позовні вимоги в частині визнання поведінки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протиправними також підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові № 6-53цс12 від 31.10.2012 року, особа, права якої порушено може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 16, 29 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 220, 294, 296, ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Доповнити резолютивну частину рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.07.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Визнати протиправною поведінку ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітню доньку ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів.

Суддя Б. І. Кошель