АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9202/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
Справа № 760/6946/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.10.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Задерей І.В.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 р.

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до

ОСОБА_1

про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за оплату житлово-

комунальних послуг

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 р. частково задоволено позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 6 395,03 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн.; в задоволенні інших вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року в частині визначення розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги змінити з 6 395,03 грн. на 1 729,47 грн., а в іншій частині залишити без змін, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач ТОВ «Інвестбудгаличина» відповідно до умов договору від 12.11.2014 №12/11-14 про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку, є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 в Солом'янському районі міста Києва, та споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку станом на 22.02.2016 р. заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги в період з серпня 2015 по січень 2016 становить 6288,93 грн. та складається з боргу за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території - 4056,55 грн.; боргу за послуги з централізованого опалення -1713,02 грн.; боргу за додаткові послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території : послуги служби консьєржів - 410,97 грн., послуги служби охорони -108,39 грн.

Також, відповідно до ст.625 ЦК України позивачем нараховано три проценти річних - 35,18 грн. та інфляційні нарахування - 70,92 грн.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст.1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особа, яка отримує житлово-комунальні послуги, зобов'язана оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово- комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Тому, суд правильно вважав, що обов'язок по своєчасному внесенню в повному розмірі плати за житлово-комунальні послуги несе власник житлового приміщення.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Оскільки, зобов'язання споживача по оплаті житлово-комунальних послуг на користь їх виконавця виражається в грошових одиницях, то за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України зазначене зобов'язання є грошовим.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку що ОСОБА_1, який є власником вказаного житлового приміщення, належним чином не виконав свого обов'язку по своєчасному внесенню і в повному розмірі плати за житлово-комунальні послуги, і тим самим допустив заборгованість по комунальним платежам.

Цю обставину відповідачем не спростовано, не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем.

Розрахунок суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг є вірним, відповідає матеріалам справи і не оскаржений відповідачем, тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв його до уваги.

З огляду на викладене, суд правильно вважав, що позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 6288,93 грн. є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання договору укладеним, то суд першої інстанції відмовив у задоволенні цих вимог, оскільки, запропонований позивачем проект договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отримання комунальних послуг за своїм змістом не відповідає типовому договору, затвердженому постановою КМ України від 20 травня 2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Рішення в цій частині не оскаржується.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 2.11.2016 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :