Справа № 750/5786/17
Провадження № 2/750/1635/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2017 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Литвиненко І. В.,
із секретарем Юрченко І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
16.06.2017 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Чернігівської лікарні № 2 Чернігівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 3270 грн. 00 коп.
Прокурор через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2014 року приблизно о 18 год. 40 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_1, він рухався по пр-ту Перемоги в м. Чернігові зі сторони вулиці Горького в напрямку вулиці Молодчого, та в районі буд. 119 по пр-ту Перемоги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, проявив неуважність, не зупинився та не надав йому дорогу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, який перетинав проїжджу частину по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя на строк більше ніж 21 добу, у звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 2 Чернігівської міської ради з 06.11.2016 року по 02.12.2016 року.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням його з потерпілим, кримінальне провадження закрито (а.с. 5).
З довідки Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради від 28.04.2017 року № 226 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні 15 ліжко-днів і вартість лікування за цей період становить 3270 грн. 00 коп. (а.с. 7).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора.
Оскільки витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоровя у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, а тому доводи відповідача з приводу неправильності розрахунку таких витрат суд вважає безпідставними.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської лікарні № 2 Чернігівської міської ради 3270 грн 00 коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.В. Литвиненко