У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Боймиструка С.В., суддів : Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

з участю : ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за заявою представника ДП "Рівнестандартметрологія" про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Рівненського міського суду від 21 грудня 2016 року скасовано. Позов ОСОБА_2 до Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу та оплату вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі в сумі 257780,6 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на користь держави судовий збір в розмірі 2577,8 грн.

19 квітня 2017 року ДП "Рівнестандартметрологія" звернулося до Апеляційного суду Рівненської області із заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року. У своїй заяві відповідач вказує, що рішення є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно сплати ПДФО та військового збору, а саме : чи стягуються вищезазначені податкові збори із суми 257780,60 грн., чи мають сплачуватись понад визначеної суми.

Крім того, задля уникнення неправильного виконання рішення та виконання його у відповідний термін просить відстрочити виконання рішення з дати його роз'яснення.

Заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Проте суть ухваленого у даній справі рішення є цілком зрозумілою та очевидною і не викликає труднощів при його виконанні. Текст самого рішення апеляційним судом викладено доступно для обох сторін у справі та без суперечностей.

Таким чином, рішення Апеляційного суду від 22 березня 2017 року не містить недоліків, про які йдеться у ч. 1 ст. 221 ЦПК України, а звернення відповідача із заявою про роз'яснення рішення суду через місяць після його ухвалення та набрання ним чинності свідчить про небажання відповідача його виконувати.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 5 п. 6 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці роз'яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Нормами п.171.1 ст.171 та 14.1.180 ст.14 Податкового Кодексу України та ст. 7 Закону України „ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування врегульовано порядок утримання податків з будь-яких виплат на користь громадян України, і суди не є субєктами, уповноваженими надавати тлумачення вимог чинного законодавства з питань оподаткування.

Однак, у рішенні Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року присуджена з відповідача на користь позивача сума 257780,60 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та оплату вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі визначена судом на підставі довідки наданої відповідачем, де середній заробіток ОСОБА_2 зазначений без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку, а також інших обов'язкових платежів із громадян до бюджету та інших фондів згідно із законом є відповідно обов'язками роботодавця і самого працівника, а не суду, який постановив рішення.

Щодо вимоги відповідача про відстрочення виконання рішення з дати його розяснення, то відповідно до ст.373 ЦПК України, боржник не навів обставин, що утруднюють виконання рішення, а тому підстав для її задоволення також не вбачається.

Керуючись ст.ст. 221, 373 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Заяву представника ДП "Рівнестандартметрологія" про роз'яснення рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року та про відстрочку його виконання з дати розяснення задовольнити частково.

Розяснити, що сума присуджена рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року в даній справі на користь ОСОБА_2 в розмірі 257780,6 грн. підлягає оподаткуванню та вирахуванню всіх передбачених законом обовязкових платежів.

В решті в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: