Справа № 131/2342/16-ц Провадження № 22-ц/772/2996/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Копаничук С.Г., Сала Т.Б.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у Іллінецький районний суд Вінницької області з даним позовом. Вимоги мотивовані тим, що після смерті його батька ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок, розташованих по вул. Степова (Щорса) 7 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області: площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:001:0193; а також площею 0,3070 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :03:001:0194.

Зазначені земельні ділянки були передані ОСОБА_6 на підставі рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради від 17.04.1998 року.

Ще у покійного батька була земельна ділянка площею 0,31 га, розташована в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області по вул. Степова (Щорса) 9, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, передана безкоштовно йому у приватну власність рішенням 8 сесії 22 скликання Кантелинської сільської ради від 15 серпня 1996 року. Рішенням 21 сесії 5 скликання Кантелинської сільської ради від 16.09.2009 року у зазначене рішення були внесені зміни та уточнення і вказано, що ОСОБА_6 передається безкоштовно у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,31га, розташована по вул. Степовій (Щорса) 9, в тому числі за цільовим призначенням: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,16 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Окрім позивача спадкоємцями на майно покійного ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які визначені відповідачами у справі.

Після смерті батька будь яких правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, окрім зазначених рішень, не залишилось, тому позивач вернувся до суду з метою захисту свого права на спадщину та просив суд визнати за ним - ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування по закону на спадкове майно у вигляді вищевказаних земельних ділянок.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Вирішено: визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,16 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області по вул. Степова (Щорса) 9, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 24.04.2014 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено за їх недоведеністю.

Не погодившись з даним рішенням, представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку в частині відмови у задоволенні позову, як незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги не були дотримані в повному обсязі.

Як видно з апеляційної скарги, рішення суду оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог, тобто, в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на дві спадкові, як вважає позивач, земельні ділянки, розташовані по вул. Степова (Щорса) 7 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області: площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:001:0193 та земельну ділянку площею 0,3070 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :03:001:0194, які були надані покійному ОСОБА_6Х рішенням 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 року.

Апелянт вважає, що вказаного рішення Кантельнської сільської ради достатньо для задоволення позовних вимог, оскільки, на підставі нього, ОСОБА_6 нею постійно користувався до своєї смерті, а потім її став використовувати спадкоємець - позивач у справі. Суд же, цих обставин до уваги не взяв, лише формально зазначив у рішенні суду, що з даного рішення сесії не вбачається, що земля передавалась у власність спадкодавцеві покійному ОСОБА_6

Колегія суддів, вважає, що такі доводи апеляційної скарги не грунтуються на нормах земельного законодавства, яке діяло на час правовідносин по набуттю ОСОБА_6 права користування вказаними земельними ділянками, а також і на нормах спадкового права, визначених у книзі шостій ЦК України, про що свідчить наступне.

Так, на а/с 4 міститься Рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 року, у п.2 якого вказано: «Надати земельну ділянку ОСОБА_6, площею 0,52га на садибі покійної ОСОБА_7Д.».

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЗК України 1991 року, який діяв на час зазначених правовідносин, власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну та приватну.

У ст. 6 цього ж ЗК України визначені підстави набуття громадянами права приватної власності на землю. Це: одержання земельних ділянок безоплатно в порядку приватизації; одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; у разі купівлі-продажу, дарування та обміну.

У ст.7 ЗК України 1991 року говориться про користування землею. Користування землею могло бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку

У постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебували у державній власності.

Стаття 19 ЗК України 1991 року регламентує порядок надання місцевими Радами народних депутатів земельних ділянок у користування, а його ст. 22 вказує, що право постійного користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст.23 ЗК України 1991 року, право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видавалися і реєструвалися місцевими Радами народних депутатів.

Як видно з матеріалів справи, в тому числі, позовної заяви, інші, передбачені вищезазначеними правовими нормами, документи на земельну ділянку площею 0,52га на садибі покійної ОСОБА_7, яка була надана ОСОБА_6 Рішенням 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 року, у позивача відсутні та в якості доказів суду не надавалися.

Виходячи з зазначеного Рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 року та вищевказаних норм ЗК України 1991 року, ОСОБА_6 земельна ділянка, площею 0,52га на садибі покійної ОСОБА_7, надавалася у постійне користування, а не у власність.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Стаття 1218 ЦК України вказує на те, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, як право постійного користування покійного ОСОБА_6 зазначеною земельною ділянкою не було оформлене, відповідно до вимог, діючого на час виникнення правовідносин, законодавства, то воно не входить до складу спадщини.

Права ж власності на цю земельну ділянку ОСОБА_6 взагалі не набував.

Інше: і у позовній заяві, і у апеляційній скарзі, як позивач, так і апелянт посилаються на вищезазначене Рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 року. Як уже було зазначено, даним Рішенням, а саме, його п.2 ОСОБА_6 було надано земельну ділянку, площею 0,52га на садибі покійної ОСОБА_7

Будь-які докази, що покійному ОСОБА_6Х надавалися чи у користування, чи у власність земельні ділянки, розташовані по вул. Степова (Щорса) 7 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області: площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:001:0193 та земельну ділянку площею 0,3070 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :03:001:0194, позивачем суду не надавалися і у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги, щодо земельних ділянок, розташованих по вул. Степова (Щорса) 7 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області.

Незважаючи на те, що в іншій частині рішення суду не оскаржується, відповідно до норми ч.3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

На думку колегії суддів, саме таке процесуальне порушення було допущене судом при частковому задоволенні позовних вимог, а саме, вимог про визнання права власності за позивачем у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розташовану по вул. Степовій (Щорса), 9 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області, площею 0,31га, з яких: 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,16 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Так, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Рішенням 8 сесії 22 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 15 серпня 1996 року ОСОБА_6 була передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка, площею 0,31га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вул. Степова (Щорса), 9 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області (а/с3).

Рішенням 21 сесії 5 скликання Кантелинської сільської ради від 16.09.2009 року у зазначене рішення були внесені зміни та уточнення і вказано, що ОСОБА_6 передається безкоштовно у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,31га, розташована по вул. Степовій (Щорса) 9, в тому числі за цільовим призначенням: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,16 га - для ведення особистого селянського господарства.

Проте, так зазначено у витягу з рішення 21 сесії 5 скликання Кантелинської сільської ради від 16.09.2009 року, який міститься на а/с 5 та який суд помилково взяв за основу при ухваленні рішення.

Натомість, відповідно до Протоколу №21 двадцять першої сесії 5 скликання Кантелинської сільської ради від 16.09.2009 року та додатку до нього про зміни до рішення 8 сесії 22 скликання від 15 серпня 1996 року, які були оглянуті судом першої інстанції у судовому засіданні та копія яких міститься на а/с 92-97, площа земельної ділянки, наданої ОСОБА_6, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, складає 0,06га.

Протокол №21 двадцять першої сесії 5 скликання Кантелинської сільської ради від 16.09.2009 року з додатками, є оригіналом письмового доказу щодо внесення змін до рішення 8 сесії 22 скликання від 15 серпня 1996 року, яким була передана у приватну власність земельна ділянка по вул. Степовій (Щорса),9 в с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області.

Відповідно до норми ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Саме така ситуація відбулася під час судових засідань суду першої інстанції, був витребуваний судом зазначений протокол, проте, суд, в порушення ст.212 ЦПК України, не надав йому оцінки у судовому рішенні і допустився помилки.

Враховуючи викладене, рішення суду в частині задоволених позовних вимог потрібно змінити і в резолютивній його частині замість «0,16га для ведення особистого підсобного господарства» вказати «0,06га для ведення особистого селянського господарства». В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2017 року змінити та вказати у резолютивній його частині «0,06 га для ведення особистого селянського господарства», замість «0,16 га для ведення особистого підсобного господарства».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_8