ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1617/17
Провадження № 2/210/1315/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" листопада 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання Драгунової Я.М.,

за участю:

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодження здоровя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя при виконанні трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2013 році він працював змінним провідним інженером ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», мав на той період 12 років 5 місяців загального стажу роботи у тому числі і на підприємстві 12 років 5 місяців, за посадою 5 місяців.

05.02.2013 на дробарній фабриці гірничого департаменту виконувались планові роботи з ремонту дробарки ДС-1А основної виробничої дільниці №2 (ОВД-2). Для проведення ремонтних робіт на дробарці ДС-1А необхідно було виконати відключення датчиків на дробарці та відключення металошукача встановленого на конвеєрі СМ-19 і пересунути конвеєр від завантажувального пристрою дробарки ДС-1А. В 00 годин 30 хвилин машиніст конвеєру ДФ ОСОБА_4, який не мав посвідчення стропальника, зачепив стропом хвостову частину рами стрічкового конвеєру СМ-9, навісив строп на крюк та, з його слів, пішов оглянути конвеєр. В свою чергу, машиніст крана ДФ ГД ОСОБА_5, не перевіривши у ОСОБА_4 посвідчення стропальника, не виконавши на тяжіння стропів для перевірки правильності строповки, виконала переміщення конвеєра. ОСОБА_3 в цей час знаходився біля приводної частини рами стрічкового конвеєру СМ-9 та відєднував дроти металошукача. При переміщенні конвеєру, його права нога була притиснута між колією та ходовим катком рами конвеєра, він самостійно витяг свою праву ногу з-під катка та покликав робітників ДФ на допомогу. Змінний майстер ОСОБА_6 та змінний майстер ОСОБА_7 віднесли ОСОБА_3 у чергову кімнату електриків ДФ ГД, де останньому була надан перша медична допомога. Після надання першої медичної допомоги машиною швидкої медичної допомоги підприємства ОСОБА_3 було відправлено до Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», де йому був встановлений діагноз: «Обширна рвана розтрощена рана правої ступні з дефектом та відшаруванням мяких тканин ступні. Відкритий перелом основи 5 пласнової кістки правої ступні. Наружна кровотечі. Геморагічний шок 1 ступеню». (вказані факти вбачаються з акут проведення розслідування нещасного випадку від 07.02.2013).

Причинами нещасного випадку, згідно п. 4 зазначеного вище акту є: 1. Невиконання посадових обовязків з боку майстра, зайнятого на дільниці дроблення ДФ ГД, ОСОБА_6, порушено вимоги п. 3.18.3 «Посадової інструкції майстра, зайнятого на дільниці дроблення ДФ ГД», ПІ 702.23187.028. 2. Невиконання вимог інструкції з охорони праці з боку машиніста крана (кранівника) ОСОБА_5, порушено вимоги п.п.1.34, 2.18, 3.3 Інструкції з охорони праці для машиніста (помічника машиніста) крана мостового типу підприємства» ОП.228.23.11.

ОСОБА_8 висновку комісії з розслідування, нещасний випадок, який стався зі мною 05.02.2013р., вважається повязаним з виробництвом, він взятий на облік та на нього складено акт за формою Н-1.

Саксаганською м/р МСЕК від 07.07.2015р. видано довідку про встановлення ОСОБА_3 25% втрати професійної працездатності.

До теперішнього часу, він не може забути тих хвилин, які довелось йому пережити, його думки заповнені згадками про ту злощасну ніч.

Відразу після нещасного випадку, ОСОБА_3 був просто шокований, були повністю порушені його плани на життя.

Прокручуючи у думках минулу трагедію та усвідомлюючи свою нікчемність та понівеченість він відчував і відчуваю погіршення самопочуття, настрою, зниження життєвих сил та енергії.

ОСОБА_3 довгий час перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні № 2, з 05.02.2013 р. по 06.03.2013р., про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого У-1696/129. Після виписки з травматологічного відділення мені довелося перебувати на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні міській лікарні № 2, з 07.03.2013 р. по 25.04.2013 р., також з 24.02.2014 р. по 22.03.2014р., про що свідчать виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № У3115/94 та № У-841. З 01.04.2015 р. по 21.04.2015 р. проходив курс лікування в «Медичному центрі реабілітації залізничників», це підтверджує виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 2049. Але, не зважаючи на довготривале лікування, я практично позбавлений можливості виконувати фізичні навантаження, чим ставлю свою родину і себе у важкі життєві умови.

Внаслідок нещасного випадку, мені були заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинило за собою погіршення реалізації професійних можливостей, відносин з оточуючими. За нашою Конституцією України - життя та здоровя людини є найвищою цінністю! Постійне загострення хвороби змушує мене лікуватися на стаціонарі та міських лікарнях і санаторіях. Нещасний випадок став причиною порушення і втрати зв'язків з рідними, друзями, знайомими. Постійне перебування на лікуванні та вимушене перебування вдома при погіршенні самопочуття вносить свої небажані корективи на відносини з рідними та друзями.

ОСОБА_3 змушений прикладати великі зусилля для того, щоб зберегти сім'ю, нормальні відносини з близькими, але зміна характеру та наслідки хвороби привели до погіршення особистих стосунків з оточуючими. Вказані причини навіть привели до сімейних конфліктів з рідними. Стан здоров'я вимагає від нього значних зусиль для організації свого життя та відновлення і встановлення нових порядків спілкування з оточуючими, він змушений вести достатньо замкнутий спосіб життя, не покидає мене відчуття глибокої депресії. Усвідомлення безпорадності перед прогресуючою хворобою приводить у відчай та викликає сильний душевний біль.

Порушено звичайний спосіб життя ОСОБА_3 Протягом тривалого часу, він відчуває сильний біль та почуття слабкості, оніміння ноги, обмеження рухів. Біль в нозі при ходьбі заважає йому навіть самостійно ходити, постійно холодні ноги викликають відчуття тривоги про завтрашній день. В громадських місцях ОСОБА_3 важко стримувати біль в нозі і це помітно для оточуючих та привертає до себе увагу. Інколи навіть плутають хвору людину з нетверезою, що додатково ображає. Все це змушує прикладати великих зусиль для пристосування свого життя завдає значного морального та фізичного болю, страждань від усвідомлення себе людиною залежною від хвороб та ліків. Ця ситуація, для чоловіка, зачіпає особисту самолюбність та гідність, потреба постійної допомоги з боку родичів та знайомих визиває пригнічений настрій. Як чоловік він не спроможний дати сім'ї все необхідне. Незручності пов'язані з нещасним випадком завдають страждань, переживань та застосування додаткових зусиль для забезпечення життєвих проблем. Стан здоров'я не поліпшується, - необхідне постійне лікування через зміни самопочуття та застосування Ще більш сильних ліків.

Зниження соціального статусу для людини є одним з найважчих стресів, які в часі є довготривалими, а значить і моральна шкода є незаперечно значною.

ОСОБА_8 ст. З Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я » від 19.11.1992 N 2801-ХІІ - здоров'я, це стан повного фізичного, душевного і соціального благополуччя^ а не тільки відсутність хвороб і фізичних дефектів. Мій діагноз - «Обширна рвана розтрощена рана правої ступні з дефектом та відшаруванням мяких тканин ступні. Відкритий перелом основи 5 плеснової кістки правої ступні. Наружна кровотеча. Геморагічний шок 1 ступеню» каже сам за себе, навіть не обізнаній в медицині людині.

Вина підприємства в нанесені мені фізичної та моральної шкоди підтверджується вище вказаним в позовній заяві та документами з додатків до неї. Порушення законодавства про охорону праці, адміністрацією підприємства, в період моєї роботи,призвело до нещасного випадку.

Підприємство мало забезпечити належні, не шкідливі та безпечні - здорові умови праці. Винним в спричинені мені шкоди є підприємство, яке порушуючи чинне законодавство не створило нешкідливих та безпечних умов праці, не виконувало норми та правила охорони праці - гігієнічні регламенти і нормативи. Вина підприємства, в даному випадку, доведена в повному обсязі.

ОСОБА_8 ст. 153 КЗпП України - на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови роботи.

Отже, керуючись розміром втрати професійної працездатності, станом здоров'я яке погіршується, наслідками які можуть наступити, тяжкістю зимушених змін життя та характеру майнових витрат, тривалістю страждань і переживань я оцінюю розмір моральної шкоди у 800 000 грн., з яких 600 000 грн. - це сума нанесеної мені моральної шкоди, повязанної з фізичним болем та стражданням, а 200 000 грн. - сума нанесеної мені моральної шкоди, повязанної з душевними хвилюваннями.

Ще раз треба наголосити, що в результаті нещасного випадку він переніс різничні та моральні страждання, що стало причиною порушення і втрати зв'язків з рідними і друзями, я змушений прикладати зусилля для збереження сімї і нормальних відносин з близькими. Я вимушений постійно лікуватися, страждаю від болю, що позбавляє мене нормальних життєвих звязків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з наведеним, враховуючи характер та обсяг страждань, яких ОСОБА_3 зазнає, їх тривалість і вимушені зміни в житті та стосунках з рідними та друзями - вважає, що його позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач чи його представник у судове засідання, призначене на 02.11.2017, не з'явився, однак, через канцелярію подав до суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу без його участі та його представника. Свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» ОСОБА_2 (за довіреністю) у судовому засіданні заперечувала з приводу заявлених позовних вимог, просила суд відмовити Позивачу в їх задоволенні у повному обсязі.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

ОСОБА_8 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 лютого 2013 року о 00 годині 30 хвилин від 07.02.2013 (Форма Н-5) вбачається, що відповідно до пункту 1 потерпілий ОСОБА_3 за наслідками нещасного випадку перебуває на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради». Діагноз: обширна рвана розтрощена рана правої ступні з дефектом та відшаруванням мяких тканин ступні. Відкритий перелом основи V плеснової кістки правої ступні. Наружна кровотеча. Гемографічний шок І ступеню. Відповідно до пункту 6 комісія визначила відповідальних осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку: 1. ОСОБА_6, майстер, зайнятий на дільниці дроблення ДФ ГД ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», який не здійснював безпечну організацію та проведення робіт підлеглими посадовими особами та робітниками в частині дотримання ними нормативних актів з охорони праці. Порушення вимог п. 3.18.3 «Посадової інструкції майстра, зайнятого на дільниці дроблення ДФ ГД» ПІ 702.23187.028. 2. ОСОБА_5, машиніст крана (кранівник), яка при виявлені небезпечної дії з боку поруч працюючого робітника не призупинила його роботу, виконувала роботу при тому, що умови її виконання суперечили вимогам інструкції з охорони праці, виконувала переміщення конвеєра без застосування спеціальних направляючих пристроїв. Порушення вимог п.п. 1.34, 2.18, 3.3 (с) «Інструкції з охорони праці для машиніста (помічника машиніста) крана мостового типу підприємства» ОП.228.23.11 (а.с. 13-17).

Аналогічну інформацію зазначено в ОСОБА_8 комісії ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» № 7 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 07.02.2013 (а.с. 18-21).

Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 лютого 2013 року о 00 годині 30 хвилин від 07.02.2013 (Форма Н-5) та ОСОБА_8 № 7 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 07.02.2013, не оскаржені підприємством-відповідачем у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_8 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

ОСОБА_8 до ст. 60 ЦПК України обовязки доказування та подання доказів покладені на сторін справи, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з Довідки МСЕК №002953 від 07.07.2015 позивачу була повторно встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 25% з 1 липня 2015 року по 1 липня 2016 року (а.с. 32).

ОСОБА_8 ст. 22 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання складається з фізичного болю й душевних страждань, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров'я ОСОБА_3 відбулося при виконанні ним трудових обов'язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

За таких умов суд вважає доведеним позивачем факт заподіяння моральної шкоди, оскільки згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини у позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності внаслідок ушкодження здоровя при виконанні ним трудових обов'язків з вини відповідача-підприємства.

У зв'язку із цим у суду відсутні сумніви у тому, що зазначені наслідки наступили для ОСОБА_3 в результаті втрати професійної працездатності, в тому числі і в результаті порушення відповідачем прав позивача на належні, здорові й безпечні умови роботи (ст. 43 Конституції України, Кодекс законів про працю України" КЗпП України), що в даному разі узгоджується з ОСОБА_8 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 лютого 2013 року о 00 годині 30 хвилин на ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» від 07.02.2013 (Форма Н-5).

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» - повинен виплатити Позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Відповідно до частин 2, 3 правовий акт № 435-IV від 16.01.2003, статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/ шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин.

ОСОБА_8 до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя., а відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandaliv. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

З огляду на це, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, і можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу, є сума 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 5, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КзПП України, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», ст.ст. 10, 11, 12, 60, 61, 64, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодження здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» () (м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на відшкодування моральної шкоди 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2017 року.

Суддя: С. В. Ступак