АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Дячук І.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року в справі за позовом Державного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ДП «Наш дім» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просило стягнути солідарно з відповідачівзаборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 9 655 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 7 086,48 грн., 3% річних в розмірі 476,47 грн. та пеню в розмірі 249,07 грн., що в сумі становить 17 467,02 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2017 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ДП «Наш дім» суму заборгованості в розмірі 17 467,02 грн. та судові витрати у розмірі 1 218 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відсутні будь-які докази на підтвердження перебування будинку на балансі позивача. Зазначила, що на відсутність конкретизації, які саме житлово-комунальні послуги надавались відповідачам, по яким позивач просить стягнути заборгованість. Вказала, що балансоутримувач багатоквартирного будинку, зобов'язаний здійснювати його ремонт та експлуатацію за власні кошти, а позивач житлово-комунальні послуги не надає.

Справа № 757/47914/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6931/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті комунальних послуг.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1, власником особового рахунку єОСОБА_3 відповідно до Довідки форми №3 від 30.11.2015 №1696 (а. с. 28). ДП «Наш дім» обслуговує даний будинок та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям.

З ДП «Наш дім» були укладені договори: №1/1636-Ж-11 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів від 11.04.2011; №1/1960 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів від 28.02.2013; №32-22213 на використання електричної енергії від 11.07.2000; №530023 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2001; №7768/1-5-02 на послуги з водопостачання від 17.03.2000 (а. с. 166-167; 169-170; 175-176; 191-194; 201-204).

Відповідачі протягом трьох років з 01.10.2012 по 01.10.2015 не сплачують своєчасно нарахування за квартплату та комунальні послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.10.2015 у відповідачів виникла заборгованість, яка складається із: основної суми боргу 9 655,10 грн., інфляційної складової в розмірі 7 086,48 грн., 3% річних в розмірі 476,47 грн. та пені в розмірі 249,07 грн., а разом становить 17 467,02 грн. (а. с. 8-27).

Враховуючи наведене, ДП «Наш дім»звернулося із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно ст. 32 Закону України «Про житлові комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає можливість зробити висновок про те, що відповідальність споживача за надані житлово-комунальні послуги, за їх несплату, наступає у випадку підтвердження установою або організацією, яка їх надає, факти несплати останніх.

Матеріали справи свідчать, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі не сплачують вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка з 01.10.2012 по 01.10.2015становить 17 467,02 грн.та складається із: основного боргу - 9 655,10 грн., індексу інфляції - 7 086,48 грн., 3% річних - 476,47 грн. та пені в розмірі 249,07 грн.

Таким чином, у відповідачів перед ДП «Наш дім» виникли зобов'язання щодо повернення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що в суді першої інстанції було встановлено, що відповідачі свої обов'язки щодо сплати за житлово-комунальні послуги не виконували, колегія суддів вважає висновки суду щодо стягнення суми заборгованості правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність підтвердження щодо перебування будинку на балансі позивача є хибними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги на відсутність конкретизації, які саме житлово-комунальні послуги надавались відповідачам, по яким позивач просить стягнути заборгованість є необґрунтованими, враховуючи дослідження даної обставини під час розгляду справи в суді першої й апеляційної інстанцій.

Представником позивача пояснено, що у відповідачів виникла заборгованість за всі комунальні послуги такі як: квартплата; використання електричної енергії; опалення; газопостачання; послуги з водопостачання та надано відповідні договори щодо обов'язку надання даних послуг та розрахунки заборгованості по них.

Крім того, матеріали справи містять договір №12 від 28.02.2014 укладений між ДП «Наш дім» та ОСОБА_3 про розстрочення заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (а. с. 224-225) та проводили акт звірки по нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги між ДП «Наш дім» та мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 228).

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 - власник особового рахунку визнала заборгованість за житлово-комунальні послуги та погодилась їх сплачувати.

Посилання в апеляційній скарзі на ненадання позивачем житлово-комунальні послуги не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

За наведених обставин, висновки суду щодо необхідності стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги колегія суддів вважає правильними.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо стягнення солідарно з відповідачів судового збору.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення судового збору з відповідачів.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.303,304,309,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Державного підприємства «Наш дім» судові витрати у розмірі 1 218 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Державного підприємства «Наш дім» судові витрати у розмірі по 304,50 грн. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк