Справа № 342/829/17
Провадження № 2/342/585/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 22 по вул. Шевченка в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 06.12.2012 року, та дідуся ОСОБА_5, який помер 18.12.2010 року

Позовні вимоги мотивовані тим, що господарство в с. Городниця по вул. Шевченка, 22 Городенківського району Івано-Франківської області відносилось до суспільної групи "робітничий двір". 16 жовтня 2002 року померла ОСОБА_6 - бабуся позивача по батьковій лінії. 16 липня 2008 року, дідусь позивача - ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів ОСОБА_4. Даний заповіт був складений в Городницькій сільській Раді і зареєстрований в реєстрі за № 29 і не відмінювався і не скасовувався. 18 грудня 2010 року ОСОБА_7 помер в с. Городниця Городенківського району. Після смерті ОСОБА_5, батько позивача - ОСОБА_4 оформив спадщину на земельну частку (пай), про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 2194 від 06.12.2011 року, видане Городенківською районною державною нотаріальною конторою. На житловий будинок та надвірні будівлі, спадщини батько позивача не оформляв, через відсутність правовстановлюючого документу, тобто свідоцтва про право власності на житловий будинок, хоча фактично він спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. ОСОБА_4 помер 06.12.2012 року, що підтверджується його свідоцтвом про смерть. Ще за життя ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження, яке було складено 05.12.2012 року секретарем Городницької сільської ради і зареєстровано в книзі реєстрів за № 27. Згідно даного заповіту - ОСОБА_4 все своє майно, яке буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу - ОСОБА_1. Фактично після смерті батька, позивач вступив у володіння і користування спадковим майном, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Однак державним нотаріусом постановою № 1436/02-31 від 15.08.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкоємця ОСОБА_4, поскільки згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів за № 8141 від 18.07.2017 року, виданої обласним комунальним підприємством "Коломийське МБТІ", дане господарство не було зареєстровано із-за відсутності свідоцтва на право власності на житловий будинок № 22 по вул. Шевченка в с. Городниця Городенківського району. У зв'язку з тим, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він змушений звернутися з позовною заявою в суд, з приводу визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок. Відповідачі не заперечують в тому, щоб визнати за позивачем право власності на даний житловий будинок.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідачі дають добровільну згоду на визнання судом права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Т.Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно з технічною документацією житлове господарство по вул. Шевченка, 22 в с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1982 р., загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., стайні, гаражу, літньої кухні, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. Інвентаризаційна вартість становить 123731 грн.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8141 від 18.07.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського р-ну не зареєстровано.

В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2. ст. З Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Згідно технічної документації на житловий будинок, будинок збудовано у 1982 році.

Отже, документом, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом на той час був технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127) передбачено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Як слідує з листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 12/5-126 від 23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно довідки Вих. № 484/02-24 від 11.10.2017 року, виданої виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району встановлено, що за господарством, що в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22 закріплена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,2200 га.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

З довідки Вих. № 378/02-24 від 25.07.2017 р., виданої виконкомом Городницької сільської ради слідує, що житловий будинок та господарські будівлі, що в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22 побудовані до 1980 року забудівником ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки Вих. № 396/02-24 від 09.08.2017 р., виданої виконкомом Городницької сільської ради встановлено, що станом на 15.04.1991 року в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22 були зареєстровані - голова господарства - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1; дружина - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; невістка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; онука - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5; онук - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6, проживали разом і вели спільне господарство, що в с. Городниця в бувшому робітничому дворі, що в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22.

ОСОБА_6 померла 16.10.2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 135632.

Судом встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Т.Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області являється ОСОБА_7.

За заповітом від 16.07.2008 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Городницької сільської ради, зареєстрованим за № 29, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, заповів на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_7 помер 18.12.2010 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 120241.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_4.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою Вих. № 397/02-24 від 09.08.2017 року, виданою виконкомом Городницької сільської ради підтверджено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки на час його смерті проживав разом з ним і вели спільне господарство, що в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22 Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 2194 спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 грудня 2010 року є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) розміром 65,66 в умовних кадастрових гектарах.

За заповітом від 05.12.2012 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Городницької сільської ради, зареєстрованим за № 27, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, заповів на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_4 помер 06.12.2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 160613.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Копією свідоцтва про народження серії ІІІ-НМ № 324951 від 15.11.1986 р. стверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2. ОСОБА_9 та ОСОБА_2 з 05.03.1983 року перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ № 353795. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 являється донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що стверджено копією свідоцтва про народження серія ІІ-НМ № 433143. ОСОБА_10 після укладення шлюбу 30.09.2004 року з ОСОБА_11, змінила прізвище "Фенюк" на "Сенич", що стверджено копією свідоцтва про одруження серія 1-НМ № 118456.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (позивач).

Довідкою Вих. № 458/02-24 від 26.09.2017 року, виданою виконкомом Городницької сільської ради підтверджено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, оскільки на час його смерті проживав разом з ним і вели спільне господарство, що в с. Городниця вул. Т.Шевченка, 22 Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовляються від отримання належної їм згідно закону частки спадщини, що залишилась від смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_4; дають добровільну згоду на визнання судом права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Т.Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1, що стверджено поданими до суду заявами.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 689 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, який помер 06 грудня 2012 року є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із одної земельної ділянки розміром загальної площі 3,2133 га, кадастровий номер - :08:001:0013.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 № 1436/02-31 від 15.08.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 06 грудня 2012 року, на житловий будинок № 22 по вул. Шевченка в с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, який належав ОСОБА_5, який помер 18 грудня 2010 року, після смерті якого ОСОБА_4 спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав на вищезгадане майно.

Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 22 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.