АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4992/2017 Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕД-101 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ЖЄД № 101 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири та просила стягнути з відповідача на її користь 59610 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, та судовий збір 2146 грн.11 коп.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65,14 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2002 року. Квартира розташована на 4 поверсі.

05.01. 2016 р. її квартиру уперше було залито із АДРЕСА_2, що розташована поверхом вище над її квартирою, яка на праві власності належить відповідачу. Вдруге квартиру було залито в серпні 2016 року. Вина відповідача підтверджена актами ЖЕД, якими встановлені обсяги залиття та його причина.

Внаслідок винної поведінки відповідача позивачу завдано як матеріальну шкоду так і моральну, яку вона просила суд стягнути відповідно до вимог ст.ст. 23, 1166 ЦК України.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕД-101 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 59610 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот десять гривень.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору 2146 грн.11 коп.(дві тисячі сто сорок шість гривень 11 коп.).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2017 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також просив стягнути з позивача понесені судові витрати та призначити будівельно-технічну експертизу.

В апеляційні скарзі посилався на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Також вказував, що мало місце порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Всупереч вимогам ч. 1 ст.1166 ЦК України, судом не встановлено усіх елементів складу цивільного правопорушення, що унеможливлює настання цивільної відповідальності. Зазначив, що відповідачка не погоджується з сумою вартості відновлювальних робіт в розмірі 59 610 грн. 00 коп., оскільки будівельно-технічної експертизи, яка б встановлювала розмір реальних збитків, суду надано не було. Позивач не довела, що власником АДРЕСА_2 є відповідач. В матеріалах справи відсутні будь-які докази непридатності квартири позивача для проживання та причинно-наслідкового зв'язку між затопленням та настанням усіх зазначених у позовній заяві наслідків, на які позивач посилалась, як на підставу для відшкодування моральної шкоди. Також апеляційна скарга містить доводи про неналежне повідомлення відповідача про судовий розгляд та порушення процесуальних норм при ухваленні заочного рішення.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача не з'явився, про розгляд справи повідомлений 17 жовтня 2017 року, що підтверджено зворотним поштовим повідомленням.

Представники позивача доводи скарги заперечували.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65,14 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2002 року, укладеного та зареєстрованого 07 березня 2002 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» за реєстровим номером 3704, у реєстровій книзі д. 1006- 85.

Квартира розташована на 4 поверсі.

05.01. 2016 р. її квартиру було залито із АДРЕСА_2, що розташована поверхом вище над її квартирою.

Ця квартира належить на праві власності ОСОБА_2.

Факт залиття квартири та причини, з яких це відбулося, підтверджується актом обстеження ЖЕД - 101 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від 11.03.2016 року. Обстеження відбулося 04 березня 2016 року комісією в складі Майстра р/д ОСОБА_4, майстра т/д №2 ОСОБА_5 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_6

Відповідно до цього акту «В наслідок залиття в АДРЕСА_1 пошкоджено: кімната - 38,6 кв.м - стіна 2,0 кв.м. Причиною залиття став незадовільний стан сантехнічного обладнання у ванній кімнаті АДРЕСА_2. Будь - яких інших причин залиття виявлено не було. ЖЕД - 101 робіт по ремонту системи ГВП, ХВП, водовідведення та ЦО в вищезазначеному будинку та безпосередньо в АДРЕСА_2 не проводив. Звернень на ОДС від мешканців АДРЕСА_2 щодо аварійних ситуацій не надходило.» У акті наведені наступні негативні наслідки залиття : пошкодження стіни, гіпсокартону, водоемульсійного покриття.»

06.08.2016 р. відбулося повторне залиття квартири позивача. Через появу високої вологості та вогкості утворився грибок на стінах та між стіною і гіпсокартоном, з причини порушення нормального мікроклімату в кімнаті на вологій стіні та в ніші з'явилися паразити і шкідники, гнилий сморід, випукла від вологи штукатурка.

Згідно з актом обстеження від 09.08.2016 , яке відбувалось 08 серпня 2016 року, комісією в складі Майстра р/д ОСОБА_4, майстра т/д №2 ОСОБА_5 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_7, які є працівниками ЖЕД - 101 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», зафіксовано, що «Внаслідок залиття в АДРЕСА_1 пошкоджено: кімната - 38,6 кв.м - стіна 6,0 кв.м (цементна стяжка, водоемульсійне покриття), декоративна перегородка, ніша - 2.0 кв.м (гіпсокартон, водоемульсійне пофарбування). Причиною залиття став незадовільний стан сантехнічного обладнання та гідроізоляції, примикання ванної до кахля у ванній кімнаті АДРЕСА_2. Будь-яких інших причин залиття виявлено не було. ЖЕД - 101 робіт по ремонту системи ГВП, ХВП, водовідведення та ЦО в вищезазначеному будинку та безпосередньо в АДРЕСА_2 не проводила. Звернень на ОДС від мешканців АДРЕСА_2 щодо аварійних ситуацій не надходило».

На момент залиття в квартирі позивача був зроблений ремонт. З причини залиття пошкоджена стіна, частина декоративної гіпсокартонної перегородки (дизайнерська конструкція з вставками декоративних склоблоків), ніша, частина підвісної стелі. Гіпсокартонну стіну, нішу, та підвісну стелю слід демонтувати, так, як у проміжку між стінами вологість і утворився грибок. В пошкоджених стінах проходить електрична проводка. Згідно з договором (Додаток №1 Договірна ціна) на ремонт квартири після залиття з ремонтною організацією ТОВ« КТТ», вартість робіт, згідно кошторису, по відновленню стану квартири складає 59 тис. 610 грн. (розрахунок проведений на базі Програмного комплексу АВК - 5 (3.0.8)).

Судом було встановлено, що збитки, які зазнала позивач, їй спричинені внаслідок залиття її квартири з вини відповідача.

Також судом було встановлено спричинення позивачу моральних страждань, внаслідок пошкодження її майна , а також небажання відповідача врегулювати спір, добровільно відшкодувати завдані збитки, що змусило позивача витрачати додаткові зусилля на відновлення своїх прав, відшуковувати кошти на ремонт.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, а також залучивши нові докази, колегія суддів прийшла до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними . Висновки суду, щодо вини відповідача у спричиненні позивачу майнової та моральної шкоди , в розмірі зазначеному судом , відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу недоведеності наявності необхідних складових для притягнення до відповідальності за завдану шкоду, та не вірне застосування ст. 1166 ЦК України, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Вина відповідача підтверджена, вищенаведеними актами ЖЕД, складеними уповноваженим органом, а також показами свідка ОСОБА_5, яка була допитана апеляційним судом м. Києва, та яка як майстер приймала участь в обстеженні, як квартири позивача, так і квартири відповідача, після залиття, яка пояснила, що їй як майстру будинку, де мешкають сторони, зі скарг мешканців відомо, що відповідач використовувала власну квартиру під "Хостел". На квартирантів відповідача постійно надходили скарги.

Також свідок підтвердила, що вона особисто під час обстеження квартири відповідача в серпні 2016 року бачила вологу підлогу у ванній кімнаті, що свідчило про те, що приміщення було залито, а також підтвердила, що комісією були встановлені всі ті порушення, які зафіксовані в акті. Також свідок зазначила, про ті пошкодження, які були встановлені в квартирі позивача, наявність грибка на стінах, відшарування штукатурки та інші.

Виходячи з того, що відповідач не довів, що шкода позивачу завдана іншою особою, та враховуючи , що відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала, шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності у суду відсутні.

Так відповідач не посилався, що шкода завдана особами, які орендували її квартиру, відповідно вона як власник, повністю повинна нести відповідальність за неналежний стан сантехнічного обладнання в її квартирі.

Доводи скарги з приводу недоведеності права власності відповідача на квартиру, з якої відбулося залиття , колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав власником квартири " АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 з 05 грудня 2014 року.

З приводу доводів скарги, щодо недоведеності позивачем розміру, завданої майнової шкоди, то колегія суддів виходить з того, що на перевірку цих доводів апеляційної скарги, ухвалою колегії суддів від 10.05.2017 року призначалась судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2324 від 14.09.2017 року: «Оскільки, на момент проведення дослідження в квартирі АДРЕСА_1 проведено ремонтні роботи, визначити за результатами візуально-інструментального обстеження вартість відновлювального ремонту зазначеної квартири після її залиття 06.08.2016 не вбачається за можливе.

Відповідно до результатів дослідження матеріалів справи, а саме кошторисної документації з проведення ремонтних робіт квартири АДРЕСА_1 та результатів проведення натурального візуально-інструментального обстеження, можливо зазначити, що вартість ремонтно-будівельних робіт по усуненню наслідків залиття в квартирі АДРЕСА_1, становить 59 610,00 грн.».

Таким, чином експертом встановлено, за матеріалами справи та візуального обстеження, що вартість ремонтних робіт, які проведені для усунення наслідків залиття становить 59 610 грн., яка правомірно стягнута судом з дотриманням вимог ст. 1192 ЦЦК України.

Доводи скарги з приводу безпідставного стягнення моральної шкоди, також не ґрунтуються на вимогах Закону та фактичних обставинах, з яких вбачається, що протягом тривалого часу з початку 2016 року відповідач не вчинила жодних дій з метою усунення наслідків залиття. Пошкодивши чуже майно, відповідач відмовляючись врегулювати спір , лише збільшувала обсяг завданих її винною поведінкою моральних страждань. З огляду на тривалість протиправної поведінки відповідача, завдані її діями наслідки, та з врахуванням вимог ст.ст. 22,23 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що призначена до відшкодування судом сума, відповідає як вимогам Закону так і засадам справедливості та розумності.

Посилання в апеляційний скарзі на неналежне повідомлення відповідача про судове засідання і порушення процесуальних норм при ухваленні заочного рішення, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки на стадії апеляційного розгляду колегією суддів перевірено заперечення сторони відповідача, щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для задоволення позову, в тому числі з визначенням розміру матеріального збитку шляхом проведення експертизи.

Суд при винесенні рішення правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: