СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/413/17
Провадження №2/547/261/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 вказавши, що вона протягом 20 років користується земельною ділянкою площею 0,35 га по вул. Дяченка у с. Оболонь для вирощування огородини. На початку квітня 2017 року взнала, що відповідач виорав її земельну ділянку, частково засадив її огородніми культурами. Через самовільне користування відповідачем земельної ділянки позивача просила зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки шляхом звільнення ним незаконно зайнятої земельної ділянки.

Позивач позов підтримала, пояснила, що восени 2016 року її дочка приїхала на земельну ділянку для очищення її від чагарників. Дочка одразу зателефонувала позивачеві, позивач приїхала. На місці з'ясувалося, що землею користується ОСОБА_3, виник конфлікт, викликали поліцію. Працівники поліції склали якісь документи, пропонували позивачеві дати документи на землю. Після цього було багато погроз з боку відповідача на адресу позивача щодо земельної ділянки. Навесні 2017 року позивач приїхала на земельну ділянку і побачила, що вона переорана і засаджена, має палиці на межах. Позивач знає, що землю виорав чоловік на прізвище Бобровицький, а рослини саджав ОСОБА_3.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що позивач не надала доказів свого права користування або права власності на спірну земельну ділянку, не довела що саме відповідач обробляє землю або чинить їй перешкоди.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Актом обстеження земельної ділянки від 05.04.2017 встановлено факт самозахоплення земельної ділянки у с. Оболонь, вул. Дяченка площею 0,35 га, а саме часткове виорання та засадження огородніми культурами (а.с. 5, 6). Акт не містить вказівки на користувача ділянки та/або особу, яка її самовільно захопила.

Оболонська сільська рада Семенівського району Полтавської області довідкою від 13.10.2016 № 526 повідомила, що земельна ділянка площею 0,35 га в с. Оболонь, вул. Дяченка, надана в користування ОСОБА_1 (а.с. 7).

Оболонська сільська рада Семенівського району Полтавської області довідкою від 24.06.2017 № 611 повідомила, що ОСОБА_1 має в користуванні земельну ділянку площею 0,35 га в с. Оболонь, вул. Дяченка. Рішення про надання земельної ділянки надати не може через знищення пожежею 2002 року документації сільради (а.с. 19).

Матеріали справи не містять будь-якого рішення Оболонської сільської ради про надання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки на будь-якій підставі (оренда, власність тощо).

Представник відповідача і відповідач заперечували факт існування такого рішення, оскільки його не надано ні позивачем, ні сільською радою, не надано доказів формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав (меж, кадастрового номера тощо), доказів початку та підстав користування землею позивачем, доказів користування землею відповідачем або чиненням ним перешкод позивачеві (а.с. 21-23),

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 13.05.2017 № 3411 не надало запитуваний судом висновок на виконання своїх повноважень у сфері використання та охорони земель щодо спірної земельної ділянки, оскільки останнє розпоряджається лише вільними земельними ділянками поза межами населених пунктів, не розпоряджається землями, які знаходяться у приватній власності, розпоряджається тільки вільними землями за межами населених пунктів (а.с. 30, 31).

Департамент агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації висновком від 01.06.2017 № 685/01.14 (а.с. 36, 37) складеним на виконання ухвали суду від 17.05.2017 (а.с. 26, 27) повідомив суд про відсутність будь-яких відомостей щодо наявності в позивача документів, що підтверджують право власності або право користування спірною земельною ділянкою, а також інформації про вчинення правопорушення саме відповідачем.

За змістом ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача відповідачем, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Однією із обовязкових умов застосування судового захисту прав позивача є порушення відповідачем цивільних прав позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

З матеріалів справи та наявних у справі доказів слідує, що позивачем не доведено належним чином, відповідно до положень ст.ст. 57-60 ЦПК України правомірність володіння або користування позивачем спірної земельної ділянки.

Ураховуючи зазначене суд відмовляє у задоволенні позову повністю через недоведеність порушення прав позивача відповідачем, у т.ч. через не доведення існування у позивача будь-яких прав (володіння, кристуання, оредна, власність тощо) на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 223, 228, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Ф.Харченко