Справа № 453/520/17 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6136/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.

за участю: представника апелянта ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 у користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 201 (двадцять одну тисячу двісті одну) грн. 29 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 у користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. судових витрат.

Дане рішення оскаржила відповідач ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам як процесуального, так і матеріального права, зокрема необґрунтованості судового рішення, неправильність установлення обставин, які мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та Пам'ятки клієнта, щоб в сукупності із заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.3.2010р. №01-2010-256, не містить підпису позичальника, слід прийти до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Також, посилання сторони позивач, що в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що підписана нею Анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком "Договір надання банківських послуг" та те, що відповідач зазначила, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, - не можна прийняти як належний та допустимий доказ, оскільки ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розмір ліміту, строк позовної давності тощо. Судом не було враховано і те, що у разі надання відповідачу на ознайомлення Умов та правил надання банківських послуг. Тарифів під час оформлення платіжної картки, банку ніщо не заважало надати вказані документи на підпис відповідачу. Крім цього, зазначене в Анкеті-заяві про розміщення вказаних документів на сайті банку та посилання про це в позовних вимогах, додатково свідчить про те, що відповідачу їх на ознайомлення при підписанні Анкети-заяви та інших документів на оформлення зарплатної картки не надавали. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови щодо встановлення позовної давності тривалістю 50 років, в даному випадку повинні застосовуватись загальні правила позовної давності тривалістю 3 роки, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити та стягнути судові витрати.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20 чернвя 2011 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (55 днів пільгового періоду, витягу з Умов і Правил надання банківських послуг, вбачається, що ОСОБА_4 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 2 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 30 % річних, зобовязувалась щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення суми заборгованості та нараховані проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору, через це допустила заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 19 квітня 2017 року складає 21 201 грн. 29, яка складається з: 557 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 15 730 грн. 10 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 427 грн. 51 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина), 985 грн. 78 коп. (процентна складова), що підтверджується доданим розрахунком.

ОСОБА_4 не виконує своїх зобовязань по кредитному договору, заборгованість добровільно не погашає.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У пунктах 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 цього Закону передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Є встановленим, що відповідно до анкети-заяви б/н від 20 червня 2011 року відповідач погодила, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку. Вона зобовязується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір.

Положеннями ст. 1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 гл. 71 ЦКУкраїни), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, договір укладений відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до зазначених Умов та Правил. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При укладенні договору дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними.

Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах, розташованих на сайті банку.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що при укладенні вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печаткою банку.

За своєю правовою природою укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 договір є змішаним договором банківського рахунку, обслуговування платіжної карти та кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Встановлено, що при укладеннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Згiдно цiєї статтi договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин до Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов»язань з погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів, які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість перед банком.

На підставі п. 1.1.3.2.3 вищезгаданих умов, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання обовязків за договором.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не надала своєчасно банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 21 201 грн. 29, яка складається з: 557 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 15 730 грн. 10 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 427 грн. 51 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина), 985 грн. 78 коп. (процентна складова), що підтверджується доданим розрахунком.

Доводи апелянта про те, що заборгованість виникла за межами дії платіжної картки, що оформлена згідно заяви від 20.06.2011 року, не відповідає обставинам справи, оскільки відповідно до п. 1.1.7.41 договір діє без будь-яких обмежень, при цьому відповідно до п. 1.1.7.43 клієнт має право в любий момент розірвати договір, повідомивши про такий намір банк шляхом надання письмового повідомлення про розірвання договору по формі, встановленій банком, якщо інше не встановлено конкретним розділом Умов та правил.

Також, безпідставним є твердження апелянта, що позивачем пропущено строк звернення з позовом до суду, оскільки відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредит в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці( поле MONTH).

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строк позовної давності (ст. 257 ЦПК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦПК України), а не закінченням строк дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19.03.2014 року по справі №6-14 цс 14 та постанові від 18.06.2014 року по справі №6-61 цс 14, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позовну заяву банком подано в межах строків позовної давності.

Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростований відповідачем, який ЦПК всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надав альтернативного розрахунку на спростування суми заборгованості, зазначеної ПАТ КБ «ПриватБанк» у долученому ним до справи розрахунку заборгованості.

Крім цього, відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів на спростування суми заборгованості, не надано квитанцій на підтвердження повернення кредитних коштів.

За таких умов суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про під ставність позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не подано.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_5