У х в а л а

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Драбівське», в інтересах якого діє Гричаненко Олександр Миколайвич, про перегляд Верховним Судом України рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Драбівське» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

в с т а н о в и л а :

Драбівський районний суд Черкаської області рішенням від 31 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково: визнав недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 липня 2011 року, укладений між нею та Приватним акціонерним товариством «Драбівське» (далі - ПрАТ «Драбівське»), і зобов'язав останнє повернути належну їй земельну ділянку площею 3,73 га, в решті її позовних вимог відмовив; позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 задовольнив: визнав недійсними договори оренди землі від 20 липня 2011 року, укладені між ними та ПрАТ «Драбівське», зобов'язав відповідача повернути належні їм земельні ділянки; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 15 лютого 2017 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.

15 травня 2017 року ПрАТ «Драбівське» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 15, 203, 215, 216, 256, 257, 259, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 6, 14, 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, 13 та 27 липня 2016 року, 29 березня та 26 квітня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 лютого 2017 року, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, про наявність правових підстав для визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, оскільки оспорювані договори ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не укладались. При цьому суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки відповідно до частини першої статті 261 ЦК України початком перебігу строку позовної давності у цій справі є дата, коли позивачі дізналися про порушення своїх прав, а саме 16 грудня 2015 року.

Разом з тим у наданих заявником для порівняння ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, 13 липня 2016 року, 29 березня та 26 квітня 2017 року суд касаційної інстанції направив справи на новий розгляд до судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення ними норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справ, що мають значення для правильного їх вирішення.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року, також наданій заявником для порівняння, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка пропустила позовну давність, оскільки вона, хоч і не підписувала договір оренди землі, проте достовірно знала про порушення своїх прав.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Драбівське» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними за заявою Приватного акціонерного товариства «Драбівське» про перегляд Верховним Судом України рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко