18.10.2017 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/6682/17
Провадження № 6/644/123/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Глібко О.В., за участю секретаря Яценко У.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 37, кв. 7.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №54808325 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди виконавця, всього 112009,41 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 644/3737/16-ц від 29.06.2017 року виданого Орджонікідзевським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 23.07.2014 року. Приватний виконавець вказує, що боржник рішення суду в добровільному порядку не виконує, в ході виконавчого провадження було вжито заходи щодо пошуку майна боржника. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів майна на імя боржника зареєстровано право власності на квартиру за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, б. 37, кв. 7, іпотекодержателем якої є фізична особа, яка не являється стягувачем. За відомостями Державної фіскальної служби України, на імя боржника відкриті рахункові рахунки відсутні. За відомостями Пенсійного фонду України, боржник отримує офіційний дохід на підприємстві. Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру МВС України за боржником не має зареєстрованих транспортних засобів.

Також приватний виконавець зазначає, що 09.10.2017 року боржник двері за адресою свого проживання та реєстрації: м. Харків, вул. С. Грицевця, б. 37, кв. 7 не відчинив, що є перешкодою для примусового виконання провадження.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в поданні просить розглядати справу без участі приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання необхідно залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 знаходиться виконавчий лист № 644/3737/16-ц, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 29.06.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 23.07.2014 року у розмірі 108747 грн.

Приватним виконавцем у ході виконавчого провадження було вжито заходи щодо пошуку майна боржника та виявлено, на імя боржника зареєстровано право власності на квартиру за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, б. 37, кв. 7, де останній і зареєстрований, іпотекодержателем вказаної квартири є фізична особа, яка не являється стягувачем. Боржник за відомостями Пенсійного фонду України, боржник отримує офіційний дохід на підприємстві, будь-яких транспортних засобів на праві власності за ним не зареєстровано.

09.10.2017 року боржник двері квартири за місцем своєї реєстрації та проживання не відчинив.

Таким чином, приватний виконавець вказує на те, що боржник рішення суду в добровільному порядку не виконує.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою законом України № 475/97-ВР від 17.07.97р., який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобіганню злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи із вимог ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

При цьому ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК України у системному зв'язку з п.19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що на приватного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Тобто законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку проте, що матеріали справи не містять даних щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, а тому, подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,

у х в а л и в :

В задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дна отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Глібко