Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1365/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Сірик І.С.

секретаря Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадщину за законом, в якому просить визнати недійсним та скасувати Державнитй акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,80 га кадастровий номер :01:001:0176 розташовану на території Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області серії ЯБ №638487 виданий 20.02.2006 року на підставі розпорядження Заставнівської РДА від 12.12.2005 року за №459 на ім'я ОСОБА_3. Визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах із земель пайового фонду Ржавинецької сільської ради Заставнівського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 05.10.2013 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. І.Франка,5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Посилається на те, що 05.10.2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок, розташований по вул. І.Франка,5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області; земельна ділянка площею 0,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ржавинецької сільської ради.

Заповіту померла ОСОБА_4 не вчиняла. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є її дочки ОСОБА_5, ОСОБА_1 Вказує на те, що ОСОБА_5 спадщину після смерті матері не прийняла, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася, тому вважається такою, що не є учасником даних цивільних спадкових правовідносин. Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що спадщину після смерті матері прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 Крім цього було відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і на земельну ділянку, оскільки Державний акт на імя ОСОБА_3, померлого 04.11.2005 року, який мав би підтвердити право померлого на ділянку, був виданий 20.02.2005 року , тобто після його смерті.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2013 року в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №125280 від 14.10.2013 року (а.с. 14).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_1 по місцю її останнього проживання вул. І.Франка,5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою та земельна ділянка площею 0,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно спадкодавець ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, померлого 04.11.2005 року, який за час свого життя склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів внуку ОСОБА_6. Який з часом зробив зміну прізвища на ОСОБА_7. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями були внук ОСОБА_7,( за заповітом) дружина ОСОБА_4 за законом (обовязкова частка), оскільки на час відкриття спадщини досягла пенсійного віку, та доньки ОСОБА_5, ОСОБА_1 спадкоємцями за законом. Однак спадкоємець за заповітом ОСОБА_7, та спадкоємці за законом ОСОБА_5, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, спадщину в шестимісячний термін не приймали, на спадщину не претендували, що підтверджують їх заяви, які містяться в матеріалах спадкової справи №450/2016. З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 являлася єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 Спадщину після його смерті вчасно прийняла, однак свої спадкові права не оформила.

Заповіту ОСОБА_4 не вчиняла, спадкоємцями за законом після її смерті є доньки ОСОБА_5, яка на спадщину не претендує та ОСОБА_1 яка бажає прийняти спадщину після смерті, в звязку з чим звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадковї справи №450/2016.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернулася до нотаріуса із заявою (а.с.62 спадкової справи), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по вул. І.Франка,5 в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за ОСОБА_4, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.05.2017 року (а.с. 36). Крім цього було відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і на земельну ділянку, оскільки Державний акт на імя ОСОБА_3, померлого 04.11.2005 року, який мав би підтвердити право померлого на ділянку був виданий 20.02.2005 року , тобто після його смерті.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І.Франка, 5 в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3В, що підтверджується довідкою виконкому Ржавинецької сільської ради №329 від 01.12.2016 року (а.с. 43). Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЧВ №0044003, який виданий на підставі розпорядження Заставнівської РД №274-р від 13.08.1996 року. Взамін сертифікату було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №638487 від 20.02.2006 року, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №0-24-0.71-3954/2-17 від 27.06.2017 року (а.с.37).

Згідно розпорядження Заставнівської РДА від 12.12.2005 року "Про затвердження технічної документації по виділенню в натурі земельних часток (паїв) та "Списку громадян с.Ржавинці, яким виділяються земельні ділянки (паї) власників сертифікатів, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі із земель пайового фонду Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області", що додається до розпорядження, ОСОБА_3 належав сертифікат серії ЧВ №0044003.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту його державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року №7 "Про Практику застсосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів" визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зркрема, коли особа із різних причин не отримала серттифікат на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_3 помер 01.11.2005 року, тобто Державний акт на земельну ділянку, взамін сертифіката, був виданий після його смерті.

Враховуючи те, що Державний акт на земельну ділянку виданий після смерті ОСОБА_3, то дана обставина є перешкодою в оформленні права на спадщину і в звязку із чим позивач вимушена в судовому порядку визнавати недійсним та скасування державного акту.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_8 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 16-19), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №328 від 08.12.2016 року (а.с. 19), житловий будинок, розташований по вул. І.Франка, 5 в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1975 році, його вартість становить 129276 (сто двадцять девять тисяч двісті сімдесят шість) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Державнитй акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,80 га кадастровий номер :01:001:0176 розташовану на території Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області серії ЯБ №638487 виданий 20.02.2006 року на підставі розпорядження Заставнівської РДА від 12.12.2005 року за №459 на ім'я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай), розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах із земель пайового фонду Ржавинецької сільської ради Заставнівського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 05.10.2013 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок загальною площею 55,20 кв.м. та житловою площею 36,40 кв.м, що в плані зазначений під літ. «А», з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», літня кухня під літ. "Г", вбиральня під літ. "Д", сарай під літ. "Е", сарай під літ. "Ж", криниця під літ. "К", огорожа №1-2, що знаходяться за адресою вул. І.Франка,5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 05.10.2013 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сірик І.С