РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2017 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.

з участю секретаря - Логвиненко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов укладеного договору від 10.08.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та в будь-який момент може бути змінений.

Банк надав відповідачу строковий кредит, однак вона у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі.

Станом на 31.07.2016 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 18965,14 грн. яку, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_3. Крім цього, позивач прохає суд стягнути на користь Банку сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 07 грудня 2016 року до участі у справі в якості правонаступника залучено ОСОБА_2.

Представник позивача, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та явку якого до суду визнано обовязковою, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглядати справу за відсутності представника Банку.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення на позов, в якому позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні, оскільки про існування боргу йому нічого відомо не було, надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають фактичним обставинам справи. Крім цього на день подачі позову до суду сплинув строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_4, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що дійсно згідно заяви від 10.08.2012 року ОСОБА_3 отримала в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в сумі 1500 грн. (а.с.6). Термін дії картки не зазначено.

Згідно розрахунку сум заборгованості, відповідач, ОСОБА_3 станом на 31.07.2016 року свої кредитні зобовязання не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому у неї утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 18965,14 грн., яка складається із:

- заборгованість за кредитом 1438,89 грн.;

- заборгованість за процентами 13146,96 грн.;

- комісія 3000 грн.;

- заборгованість по судовим штрафам 1379,29 грн.(а.с. 3-4).

Із актового запису про смерть № 13 від 05 вересня 2013 року вбачається, що 03 вересня 2013 року ОСОБА_3 померла (а.с.57).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік - ОСОБА_2. 10 березня 2015 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку вартістю 86474,99 грн. (а.с.85).

Свідок, ОСОБА_4 суду пояснив, що після смерті матері, ОСОБА_3 він особисто звертався до відділення «ПРИВАТБАНКУ», де працівникам Банку надав копію свідоцтва про смерть матері. У відділенні Банку йому повідомили, що Кредитна картка ОСОБА_3 закрита, заборгованість погашена за рахунок передбаченого страхового відшкодування.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_3 на день її смерті 03.09.2013 року рахувалась заборгованість по кредиту в сумі 1516,01 грн. (а.с.127-133).

Згідно ст. 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

06.02.2017 року ОСОБА_2 пояснив суду, що про існування у його дружини, ОСОБА_3 кредитної картки та заборгованості по ній, йому нічого не було відомо до того часу, коли він отримав позов.

Із наданих суду матеріалів позову, відсутні дані про термін дії картки, однак під час судового розгляду представнику позивача було повідомлено про смерть ОСОБА_3 та направлено ухвалу про залучення у справі правонаступника, однак станом на день прийняття рішення по справі, вимоги до правонаступника позивач не предявив.

Зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, а умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, оскільки підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 даної статті.

Відповідно до п.32 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його винесення.

Суддя