Справа №461/5434/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Лялюка Є.Д.,

при секретарі Збожної Р.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою до Львівського комунального підприємства «Княжен місто», в якому просив зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні приміщенням, розташованим у дворі будинку №20 на вул. Грушевського у м. Львові.

В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, востаннє 25 жовтня 2017 року, подавши заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за ним право власності на нежитлові приміщення у дворі будинку №20 на вул. Грушевського у м. Львові загальною площею 47,80 кв.м. (висота приміщень 6,30 м.), частка 1/1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перед початком робіт повідомив органи влади про початок будівельних робіт, отримав згоду мешканців усього будинку, а також провів капітальні ремонти покрівель двох прилеглих до його будівництва будинків - №20 на вул. ОСОБА_3 та №38 на вул. ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не зявився, в заяві про уточнення позовних вимог від 25 жовтня 2017 року просив проводити судовий розгляду його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог та просив уточнений позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що нежитлові приміщення першого поверху в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові загальною площею 22,5 кв.м. належать ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 30.09.2016р. №69423763

20 травня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір оренди нежитлового приміщення (квартири №9), яке розташоване на першому поверсі житлового будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львів.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобовязується передати Орендареві у строкове безоплатне користування, а Орендар зобовязується прийняти у строкове безоплатне користування нежитлове приміщення (квартира №9), що визначене у цьому Договорі (надалі іменується «Квартира», та зобовязується сплачувати Орендареві орендну плату у формі комунальних платежів та утримання квартири у задовільному стані і санітарному станах.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи ОСОБА_6 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №5 від 17 лютого 2017 року, видаленню, зокрема, підлягало дерево (Тополя) за адресою: вул. Грушевського, 20, відповідно до рішення виконавчого комітету №195 від 14 березня 2014 року «Про контроль за охороною зелених насаджень у м. Львові», оскільки воно уражене омелою, всихаючи, що призвело до його незадовільного стану та загрожує життю, здоровю громадян.

Згідно довідки ЛКП «Княже місто» від 19 вересня 2017 року №429, ОСОБА_2 здійснено вивіз зрізаної тополі у спільному подвірї будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. ОСОБА_4, проведено благоустрій на місці зрізаної тополі, а також надано кошти для придбання оцинкованої сталі для проведення перекриття дахів вищевказаних будинків.

Таким чином, судом встановлено за допомогою належних та допустимих доказів, перевірених в судовому засіданні, що перед початком робіт по будівництву у дворі в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові позивач ОСОБА_2 виконав ряд робіт для будинку, зокрема: здійснив вивіз зрізаної тополі у спільному подвірї будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові, провів благоустрій на місці зрізаної тополі, а також надав кошти для придбання оцинкованої сталі для проведення перекриття дахів будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові.

Також судом встановлено, що 04.09.2017р. за №З-С-75216-Ф-31 в Центрі надання адміністративних послуг м. Львова зареєстровано звернення мешканця квартири №6 в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові щодо подяки ОСОБА_2 за проведення перекриття дахів будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові.

07.09.2017р. за №З-Г-76631-Ф-31 в Центрі надання адміністративних послуг м. Львова зареєстровано звернення мешканця квартири №8 в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові щодо подяки ОСОБА_2 за проведення перекриття дахів будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові.

11.09.2017р. за №З-Д-77794-Ф-31 в Центрі надання адміністративних послуг м. Львова зареєстровано звернення мешканця квартири №6 в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові щодо подяки ОСОБА_2 за проведення перекриття дахів будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові.

11.09.2017р. за №З-К-77791-Ф-31 в Центрі надання адміністративних послуг м. Львова зареєстровано звернення мешканця квартири №7 в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові щодо подяки ОСОБА_2 за проведення перекриття дахів будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. І.Франка у м. Львові.

Відповідно до довідки ЛКП «Княже місто» від 08.09.2017р. №418 в будинку №20 на вул. ОСОБА_3 наявні 10 квартир та одне нежитлове приміщення. Квартири мають наступну нумерацію: 1,1а,2,3,4,4а,5,6,7,8.

Як вбачається із матеріалів справи, перед початком ремонтних робіт від усіх, без виключення, мешканців будинку було зібрано письмову згоду щодо переведення нежитлових приміщень першого поверху будинку №20 на вул. ОСОБА_3, позначених на технічному паспорті від 04.04.2014р., складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» під індексами 9-1, 9-2 та 9-3 загальною площею 22,5 кв.м. з нежитлового фонду у житлову квартиру з проведенням прибудови до зазначених приміщень площею 29,0 кв.м. та коридору, зокрема: квартира №1 ОСОБА_7 надав згоду; квартира №1а ОСОБА_7 надав згоду; квартира №2 ОСОБА_6 надав згоду; квартира №3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали згоду за умови, що найвища точка даху прибудови не перевищуватиме поручнів балкону другого поверху; квартира №4 ОСОБА_10 надав згоду; квартира №4а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали згоду; квартира №5 ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали згоду; квартира №6 ОСОБА_16 надала згоду; квартира №7 ОСОБА_17 Л.В. та ОСОБА_17 надали згоду; квартира №8 ОСОБА_18 надала згоду. Підписи на вказаних заявах є завірені підписом директора ЛКП та скріпленні мастичною печаткою ЛКП «Княже місто», що підтверджує достовірність згод мешканців усього будинку.

Судом також встановлено, що 28.07.2017р. за №147 та 04.08.2017р. за №154 повторно в ЛКП «Княже місто» ОСОБА_2 зареєстрував звернення, у якому повідомив про початок ремонтних робіт в дворі будинку №20 на вул. ОСОБА_3 28.07.2017р. за №З-В-63302-Ф-31 та 04.08.2017р. за №З-В-64451-Ф-31 повторно в Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради ОСОБА_2 зареєстрував звернення, у якому також повідомив про початок ремонтних робіт в дворі будинку №20 на вул. ОСОБА_3

20.09.2017р. Інспекцією ДАК у м. Львові винесено постанову №0006-вих.-4160/154, відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у формі накладення штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп. за порушення містобудівних умов та обмежень при проведенні ремонтних робіт в дворі будинку №20 на вул. ОСОБА_3 20.10.2017р. казаний штраф оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 20.10.2017р., копію якої скеровано до Інспекції ДАБК у м. Львові зверненням від 20.10.2017р. за №З-В-91834-Ф-0006.

Відповідно до довідки ЛКП «Княже місто» від 13.10.2017р. №471 ОСОБА_2 здійснено забудову у спільному дворі будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. ОСОБА_4, площа якої орієнтовна 40 кв.м., з яких: 8,0 кв.м. земельна ділянка, 15,0 кв.м. тераса-двір будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та 17 кв.м. тераса-двір будинку №38 на вул. ОСОБА_4. Вказані обставини підтверджуються також копіями інвентаризаційних справ будинковолодінь будинку №20 на вул. ОСОБА_3 та будинку №38 на вул. ОСОБА_4, отриманих в ЛКП «Княже місто», ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», а також викопіюванням земельної ділянки в масштабі 1:500.

Як встановлено в судовому засіданні, численні звернення позивача до органів місцевого самоврядування з приводу узаконення новозбудованих нежитлових приміщень залишились поза увагою, та відповіді на вказані звернення не отримано. Інспекції ДАБК у м. Львові відмовила позивачу в узаконенні збудованих нежитлових приміщень, що підтверджується листами Інспекції ДАБК у м. Львові від 06.09.2017р. №0006-3947 та від 04.10.2017р. №0006-4371.

Відповідно до проекту приведення у відповідність нормативним вимогам нежитлових приміщень, які прибудовано до житлового будинку на вул. ОСОБА_3, 20 у м. Львові, виготовленого ПП ОСОБА_19, вказані приміщення після перепланування відповідатимуть нормативним вимогам ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будівлі та споруди».

Нежитлові приміщення одноповерхові. Висота приміщень 6,30 кв.м.

Загальна площа приміщень становить 47,80 кв.м.

Згідно ДБН 360-92 нежитлові приміщення, що розглядаються забезпечені нормативною інсоляцією та не погіршує санітарні норми іншим житловим будинкам.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_20, нежитлові приміщення, які прибудовано до житлового будинку на вул. ОСОБА_3, 20 у м. Львові відповідатимуть нормативним вимогам ДБН.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, передбаченому ст. 364 ЦК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 47, 124 Конституції України, ст. 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення у дворі будинку № 20 на вул. ОСОБА_3 у м. Львові загальною площею 47,80 кв.м. (висота приміщень 6,30 м.). Частка: 1/1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів після його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Лялюк Є.Д.