Справа № 500/1335/16-ц
Провадження № 2/500/338/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок є виправлення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 17.07.2003 року за № 192, виданого виконавчим комітетом Суворівської селищної ради, ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.06.2014 року за №1330.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 09.03.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44121789 від 09.06.2016 року згідно якої інформація про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 відсутня, а також довідкою наданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради від 12.06.2014 року за № 1330, згідно якої заповідальне розпорядження померла ОСОБА_5 за відомостями Суворівської селищної ради не залишала.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 24.08.1949 року виданого Суворівським селищним бюро РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 проживав разом з нею, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.06.2014 року за № 1330, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 17.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який він фактично прийняв після смерті ОСОБА_5, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до заповіту від 10.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. зареєстрованого в реєстрі за № 5977, ОСОБА_4, земельну ділянку площею 4,9506 га, передану для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданого 02 червня 2010 року на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 06 листопада 2008 року № 679/А-2008 року, кадастровий номер НОМЕР_5, заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.01.2015 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,9506 га, передану для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданого 02 червня 2010 року на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 06 листопада 2008 року № 679/А-2008 року, кадастровий номер НОМЕР_5.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

До не охопленої заповітом частини спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 відноситься житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_6 від 02.06.1974 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_7 від 09.04.1975 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження НОМЕР_8 від 18.10.1998 року, виданого виконавчим комітетом Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 відмовились від прийняття належної їй частки на користь позивача ОСОБА_1.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.06.2014 року за № 1330, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 УК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус