Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Євграфової Є.П., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв ВолодимирАдольфович, Богунський відділ Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 січня 2008 року між ним та закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), укладено кредитний договір про надання йому грошових коштів у розмірі 170 000 грн. на строк до 31 грудня 2027 року зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення своєчасного повернення наданих коштів того ж дня між ним та банком укладено договір іпотеки, згідно з яким він надав в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором на підставі договору поруки ОСОБА_5 виступила поручителем та взяла на себе обов'язок нести перед банком солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором. 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги відступило для товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні Ініціативи») право вимоги за вказаним кредитним договором від 04 січня 2008 року. У подальшому 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на передане ним в іпотеку нерухоме майно. Позивач вказував, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, останній не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед стягувачем, не встановив йому строк для сплати боргу.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис № 755, вчинений 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу МатвеєвимВ.А.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис від 06 травня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., зареєстрований у реєстрі за № 755, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,95 кв. м, житловою площею 39,7 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_3 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нотаріусу були надані всі документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому він правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства вчинив виконавчий напис і звернув стягнення на предмет іпотеки.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанцій погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 04 січня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 170 000 грн. на ремонт квартири строком до 31 грудня 2027 року зі сплатою 15,5 % за користування кредитом.

Згідно укладеного 04 червня 2008 року договору про внесення змін до кредитного договору від 04 січня 2008 року, починаючи з 04 червня 2008 року процентна ставка визначена в розмірі 20 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позивачем 04 січня 2008 року було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким позивач надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54,95 кв. м, в тому числі житловою площею 39,7 кв. м.

Пунктом 3.1.5 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя за умови, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація визначений розділом 5 договору іпотеки. Згідно п. 5.2.2 звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися шляхом звернення іпотекодержателя до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за кредитним договором боржником відповідач, набувши права вимоги за договором про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеним між ним та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк», звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. про вчинення виконавчого напису.

06 травня 2014 року вказаним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 755, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,95 кв. м, в тому числі житловою площею 39,7 кв. м, що належать на праві власності позивачу, яка на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 04 січня 2008 року передана в іпотеку кредитору ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Виконавчим написом пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» по зверненню стягнення на зазначене нерухоме майно в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 04 січня 2008 року станом на 25 березня 2014 року, а саме заборгованість за кредитом - 114 986,30 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом - 22 971 грн./а.с.39/.

Постановою державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 21 травня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 755 від 06 травня 2014 року.

Судом також встановлено, що 05 травня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира зареєстровано позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Отже, на час вчинення виконавчого напису нотаріусом в суді перебував невирішений спір щодо стягнення з позивача та поручителя ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором від 04 січня 2008 року, що підтверджується копією позовної заяви, поданої ТОВ «Кредитні ініціативи» до Богунського районного суду м. Житомира, з відміткою про отримання її судом 05 травня 2014 року (а. с. 130), яка була здана на пошту 25 квітня 2014 року згідно поштового штампу на конверті (а. с. 131).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано рішення Богунського районного суду міста Житомира від 17 квітня 2015 року, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову та стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 04 січня 2008 року станом на 25 березня 2014 року у розмірі 139 330,22 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 114 986,30 грн., за відсотками - 22 971 грн., за пенею - 1 372,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок апеляційного суду про безспірність заборгованості боржника.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 11 березня 2015 року № 6-141цс14, від 04 березня 2015 року № 6-27цс15, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, який розглянуто по суті, а тому у нотаріуса не було правових підстав вважати заборгованість боржника безспірною, що є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду, не навів вмотивованих обґрунтувань на спростування встановлених судом першої інстанції обставин щодо порушеного права позивача вчиненням нотаріусом виконавчого напису від 06 травня 2014 року.

Отже, місцевий суд перевірив докази, що містяться у справі, дав їм належну правову оцінку та вірно застосував норми матеріального права з урахуванням правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-141цс14, від 04 березня 2015 року № 6-27цс15.

Проте, всупереч вимог статей 303, 316 ЦПК України апеляційний суд переоцінив наявні в справі докази, не витребував нових, не навів належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції та скасував законне рішення місцевого суду.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року скасувати, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська