АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року в справі за поданням державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел Оленою Олегівною, про тимчасове обмеження права виїзду ОСОБА_2 за межі України,

в с т а н о в и л а :

27.01.2017 року державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. звернулася до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань за виконавчим документом.

В обґрунтування подання зазначала, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 52533217, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 27 650,27 доларів США та 338 537,90 грн.. Боржник не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості, ігнорує виклики державного виконавця, чим свідомо ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2017 року подання задоволено. Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним добровільно або в примусовому порядку виконавчого напису № 4411 вчиненого 29.09.2016 року ПН КМНО Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку боргу в розмірі 27 650, 27 доларів США та 372 650, 90 грн..

Справа № 755/2218/17 Апеляційне провадження № 22-ц-796/10719/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд розглянув подання без повідомлення сторін. Суд не врахував, що він є поручителем, а не позичальником та у грудні 2016 року стягувач набув право власності в рахунок погашення боргу на комплекс нерухомого майна, відтак забов`язання є повністю погашеним. На даний час у суді розглядаються справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про припинення кредитного договору. Суд не встановив факту ухилення його від виконання зобов`язань, на його рахунки у банківських установах накладено арешти та його представник неодноразово зустрічався з державним виконавцем. Крім того, в рамках виконавчого провадження сума зобов'язань боржника є іншою ніж зазначено в ухвалі суду.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники стягувача Іванченко І.А. та Штогрін В.О. просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. перебуває виконавче провадження ВП № 52533217 з примусового виконання виконавчого напису № 4411, вчиненого 29.09. 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГамальІ.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» боргу в сумі 27650,27 доларів США та 372650 грн. 90 коп.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав 21.10.2016 року, проте у встановлений строк для добровільного виконання боржник борг не погасив. 02.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповідей ДПС, ПФУ, УДАІ ГУ МВС України у ОСОБА_2 відсутнє рухоме майно, коштів на банківських рахунках немає, пенсію не отримує.

17 листопада 2016 року та 27 грудня 2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника, однак доступу до квартири державний виконавець не отримав.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби Головного центру обробки спеціальної інформації, ОСОБА_2 регулярно перетинає кордон України.

Згідно з приписами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Оскільки за обставинами справи вбачається, що боржник не вчинив жодних дій, направлених на виконання виконавчого напису, не забезпечив доступ державному виконавцю до помешкання з метою виявлення та опису майна боржника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність факту ухилення боржника від виконання виконавчого напису.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість погашена шляхом визнання права власності за стягувачем на майновий комплекс доказами не підтверджені. У випадку виконання виконавчого напису нотаріуса державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Представник боржника не заперечував, що таку постанову державний виконавець не виносив та бездіяльність державного виконавця не оскаржувалася.

Доводи апеляційної скарги про наявність проваджень у судах щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про визнання припиненим кредитного договору не впливають на висновки суду, оскільки на час розгляду подання виконавче провадження зупинене не було.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що накладення арешту на рахунки боржника у банківських установах свідчить про можливість виконання виконавчого напису, оскільки згідно з відповідями банківських установ рахунки у боржника закриті, а залишку коштів на рахунках у ПАТ «Кредобанк» 96,60 грн. та 697,12 грн. недостатньо для погашення боргу.

З відповіді Державної прикордонної служби Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що ОСОБА_2 після відкриття виконавчого провадження здійснює виїзди за межі України.

Оскільки до подання державним виконавцем були долучені всі документи виконавчого провадження, що стосуються боржника ОСОБА_2, неявка державного виконавця у судове засідання не вплинула на правильність висновків суду.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді