Справа №442/7345/17
Провадження №2/442/2533/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Курус Р.І.,

з участю секретаря - Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 130 в буд. 108/2 на вул. Самбірській, в м. Дрогобичі Львівської області та примусово зняти їх реєстрації обліку в даній квартирі. В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власником вказаної вище квартири, у якій окрім неї ще зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вже більше року в квартирі не проживають без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, що негативно впливає на її матеріальне становище та порушує її право вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак її представник ОСОБА_4 подав заяву в якій відзначив, що просить дану справу розглядати у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали заяви, в яких відзначили, що просять дану справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення позову.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири № 130 в будинку №108/2 на вул. Самбірській в м. Дрогобичі Львівської області (копія свідоцтва про право власності а.с. 3, 4), в якій зареєстрована позивач та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (копії паспортів а.с. 5, 6, 7, копія будинкової книги а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа № 6-57 цс 11).

Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі фактично добровільно залишили спірне житло і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни, їх особисте майно в будинку відсутнє, вони не беруть участі в утриманні житла, мають інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку про те, що такі дії відповідачі свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачами не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вони самостійно залишили жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагалася вселитись у таке, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування спірним будинком.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою №130 в будинку №108/2, що на вул. Самбірській в м. Дрогобичі, Львівської області, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Р.І. Курус