Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/3392/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/778/251/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договором, вимоги за яким протягом розгляду справи уточнило.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 19.05.2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 був укладений Кредитний договір №014/3105/148299/73, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 доларів США, зі сплатою 13,80% річних, на строк до 18.05.2015р.

Відповідно до додаткової угоди №014/3105/148299/73/1 від 02 листопада 2009 до кредитного договору сторони погодили змінити п.10.1 кредитного договору та збільшили розмір пені до 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом - 9585,70 доларів США, заборгованість по відсоткам - 842,04 доларів США, пеня - 235 522,50 грн.

На підставі зазначеного остаточно просило стягнути з ОСОБА_6 на корить ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі: 9585,70 доларів США - заборгованість за кредитом, 842,04 доларів США - заборгованість по відсоткам, 235 522,50 грн. - пеня.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним п. 10.1 кредитного договору, який ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року залишено без розгляду.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/3105/148299/73 від 19 травня 2008 року, а саме заборгованість за тілом кредиту - 9 585 доларів США 70 центів, заборгованість по відсоткам - 842 долари США 04 центи, пеню - 235 522 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 3654 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/3105/148299/73, за умовами відповідач отримав кредитні кошти в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 13,80% річних на строк з 19.05.2008р. до 18.05.2015р. (а.с. 13-17).

Згідно з п.12.7 зазначеного кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

02.11.2009р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №014/3105/148299/73/1 до Кредитного договору №014/3105/148299/73 від 19.05.2008р., за умовами якої змінено розмір пені за порушення строків повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом з 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, на 1,00% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Судом також встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка за розрахунком банку станом на 06.02.2015р. становить: 9585,70 доларів США - заборгованість за кредитом, 842,04 доларів США - заборгованість по відсотках, 235 522,50 грн. - пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків (а.с.5-8). Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову є таким, що відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Твердження апеляційної скарги про те, що умови кредитного договору щодо стягнення пені, є несправедливими та дискримінаційними, не заслуговує на увагу, оскільки кредитний договір та додаткова угода до нього в установленому законом порядку недійсними не визнані.

Довід апеляційної скарги про врахування судом положень ч. 3 ст. 551 ЦК України колегія суддів вважає неприйнятним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи.

Згідно роз'яснень п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, положення ч. 3 статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Таким чином, розмір неустойки може бути зменшений судом за наявності двох обставин: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що розмір пені, нарахованої за умовами договору в сумі 235 522,50 грн. не перевищує розмір заборгованості за кредитним договором : 9585,70 доларів США - заборгованість за кредитом, 842,04 доларів США - заборгованість по відсотках, що в гривневому еквіваленті становить 241 199,67 грн.(221 722,80+ 19 476,87 грн. = 241 199,67 грн.).

Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку, починаючи з липня 2014 року жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не сплачено.

За таких обставин колегія вважає, що ухвалене в справі судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: