Справа № 157/2796/17
Провадження №2/157/324/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

31 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад один рік з припиненням реєстрації в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 19 квітня 2013 року в належному йому житловому будинку він зареєстрував свого зятя ОСОБА_2 З 2014 року відповідач у вказаному житловому будинку не проживає.

В квітні 2017 року відповідача було заарештовано та згідно ухвали Камінь-Каширського районного суду від 19 травня 2017 року направлено до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. В добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації в житловому будинку позивача.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад один рік з припиненням реєстрації в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги з мотивів, викладених у заяві, підтримав повністю. Вважає, що підстав для реєстрації відповідача за вищевказаною адресою немає.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23 лютого 1988 року (а.с. 7) встановлено, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1.

З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у вищевказаному будинку (а.с. 5-6), довідки Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району № 361 від 29 серпня 2017 року (а.с. 13), вбачається, що за даною адресою з 19 квітня 2013 року зареєстрований ОСОБА_2, про що свідчить штамп про реєстрацію.

Разом з тим, із вказаної вище довідки Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району встановлено, що в дійсності ОСОБА_2 за даною адресою не проживає із січня 2014 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 без поважних причин більше року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, що він власне й підтвердив у поданій заяві, тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи, що зняття з реєстрації місця проживання особи відбувається на підставі відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, його механізм чітко врегульований нормами діючого законодавства, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині припинення реєстрації ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1, оскільки в даному випадку права позивача не порушені.

Задовольняючи позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтею 405 ЦК України, статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула