15 червня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Коліщук З.М.,
при секретарі Яцканич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2 лютого 2017 року предявили позов до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
У обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що їм на підставі договору-купівлі продажу належить квартира, розташована за зазначеною адресою, в якій зареєстрований син продавця ОСОБА_3, який на даний час він відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому вони не мають можливості зняти його з реєстрації та розпорядитися своїм майном. Просили визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутності та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу квартири від 22.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області. Продавцем квартири в договорі зазначена ОСОБА_4 (арк. справи 7-8).
Згідно довідки № 82 від 30.01.2017 року, виданої ОСББ «Лермонтова-12 м.Селидове» в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх діти: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою не мешкає. (арк. справи 12).
Згідно довідки, виданої Селидівським міським судом Донецької області, 19.07.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст..187, ч.4 ст.70 КК України до семі років двох місяців позбавлення волі без конфіскації майна(арк.. справи 11).
З заяви від 07.08.2014 року вбачаться, що ОСОБА_3 дав згоду ОСОБА_4 на продаж квартири АДРЕСА_4, в якій зареєстроване його місце проживання і житловою площею якої він користувався до засудження. Начальником Курязької виховної колонії ім..А.С.Макаренка Харківської області засвідчено справжній підпис засудженого ОСОБА_3М.(арк. справи 10).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так як реєстрація місця проживання ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачам у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном, і оскільки відповідач понад один рік відсутній за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаній квартирі, що є способом захисту прав позивачів, як власників.
Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 218, 224, 226, 292, 294 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_5.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Суддя