Справа №490/9069/16-ц 19.06.2017 19.06.2017 19.06.2017
Провадження №22-ц/784/1164/17
Справа № 490/9069/16 - ц
Провадження № 22-ц/784/1164/17 Головуючий першої інстанції: Черенкова Н.П.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

19 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Шагаєм О.А.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2017 року ухвалене за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ» або Банк) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

У вересні 2016 року ПАТ «ПУМБ» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 5897389, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 123 500 грн. під 11,99 % річних строком до 21 грудня 2016 року.

На забезпечення вказаного кредитного зобовязання, того ж дня з ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за яким вони передали в іпотеку Банка житловий будинок за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 177/1, заставною вартістю 176 550 грн.

27 квітня 2012 року та 27 лютого 2013 року між сторонами до вищевказаних кредитного та іпотечного договорів вносилися зміни, якими змінювався графік повернення кредиту та сплати процентів за користування ним.

Уточнюючи позовні вимоги та посилаючись на невиконання позичальником свого зобов'язання, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, яка утворилася станом на 01 липня 2016 року в сумі 68 771 грн. 55 коп., шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною згідно з експертною оцінкою суб'єкта оціночної діяльності, залученого органом державної виконавчої служби у ході виконавчого провадження.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2017 року відмовлено у задоволенні позову Банка.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

-2-

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 5897389, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 123 500 грн. під 11,99 % річних строком до 21 грудня 2016 року.

На підставі іпотечного договору № 5899401 від 21 грудня 2007 року в нотаріальній формі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на забезпечення вказаних кредитних зобов'язань ОСОБА_2, передали в іпотеку Банку житловий будинок, загальною площею 39,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Велика Морська, 177/1, заставною вартістю 176 550 грн.

Того ж дня, предмет іпотеки було обтяжено забороною, про що внесено відповідні записи в Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (запис № 6280138, №6280593).

27 квітня 2012 року та 27 лютого 2013 року між сторонами до кредитного договору вносилися зміни, якими змінювався графік повернення кредиту та сплати процентів за користування ним.

Позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, у зв'язку з цим 07 квітня 2016 року Банк направив відповідачам вимоги про необхідність протягом шістдесяти днів достроково сплатити усю заборгованість, а також зазначив, що у разі невиконання цієї вимоги, Банк вправі звернути стягнення на іпотечне майно. Вимога позивача залишена іпотекодавцями без задоволення.

Станом на 01 липня 2016 року уся заборгованість за кредитним договором становила 68 771 грн. 55 коп., з яких: 54 889 грн. 96 коп. - заборгованості за кредитом, 13 881 грн. 59 коп. - по відсоткам.

Розмір заборгованості по кредитному договору відповідачі не оспорювали.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із неспівмірності суми заборгованості за кредитом із вартістю предмета іпотеки, тому дійшов висновку, що допущене боржником порушення основного зобовязання не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» (далі Закону).

Частиною третьою статті 39 цього Закону передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Отже, законодавством не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов'язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене положення може враховуватися лише в разі, якщо порушенням основного зобов'язання іпотекодержателю не завдано збитків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-340цс15 від 04 листопада 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Дійшовши висновку про те, що сума простроченої заборгованості за кредитом неспівмірна із вартістю предмета іпотеки, суд першої інстанції не врахував, що це не є самостійною підставою для відмови в позові.

-3-

Крім того, на думку колегії суддів, суд помилково вважав, що порушенням основного зобовязання у визначеній сумі заборгованості по тілу кредиту та процентів, Банку не завдано збитків, згідно положень ст. 22 ЦК України, у вигляді реальних збитків та упущеної вигоди, на які не розраховував позивач при укладенні договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно договору іпотеки предметом договору є житловий будинок, загальною площею 39,1 кв.м, житловою 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 177/1.

У п. 1.2.2 договору іпотеки зазначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності від 09 листопада 2007 року, посвідченого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, на підставі рішення Виконкому Миколаївської міської ради, яке видане замість Договору дарування від 26 лютого 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №718.

За умовами даного договору (п.1.3) вартість предмета іпотеки визначена сторонами станом на 21 грудня 2007 року та становить 176 550 грн. При цьому, сторони погодились з тим, що при зверненні стягнення та реалізації предмету іпотеки іпотекодержатель не буде звязаний або будь-яким чином обмежений зазначеною оціночною вартістю предмета іпотеки.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову не звернув уваги на вищезазначені положення закону та обставини справи, тому дійшов до помилкового висновку щодо відсутності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності неналежного виконання боржником основного зобовязання.

За такого, відповідно до положень ст. 33 Закону, позов ПАТ «ПУМБ» слід задовольнити.

При цьому, на думку колегії суддів, початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації слід зазначити в грошовому виразі його заставною вартістю, оскільки наданий суду апеляційної інстанції висновок про вартість майна виконаний асоціацією «УкрЕксПроБуд» від 16 червня 2017 року за замовленням позивача про ринкову вартість майна, яка без ПДВ становить 75 145 грн. 98 коп., проведений без огляду стану предмета іпотеки та участі відповідачів.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки і вважав відсутніми підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, то у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України таке рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційною інстанцією нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 893 грн. 80 коп. (1378 грн. + 1 515 грн. 80 коп.) сплачений останнім в обох судових інстанціях.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» задовольнити.

-4-

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 5897389 від 21 грудня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», звернути стягнення на предмет іпотеки, переданий ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в іпотеку Закритому акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», на підставі іпотечного договору від 21 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 6564:

- житловий будинок, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська буд. 177/1, загальною площею 39,1 кв. м, належний ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 09 листопада 2007 року, посвідченого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, на підставі рішення Виконкому Миколаївської міської ради/видане замість Договору дарування від 26 лютого 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №718, що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №3110281 від 18 березня 2004 року, виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення примусових дій державною виконавчою службою за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації в розмірі не нижчою 176 550 грн.

За рахунок коштів отриманих від продажу вказаного предмету іпотеки погасити заборгованість за кредитним договором № 5897389 від 21 грудня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», яка утворилася станом на 01 липня 2016 року в розмірі 68 771 грн. 55 коп., із яких: 54 889 грн. 96 коп. - заборгованості за кредитом, 13 881 грн. 59 коп. - по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» 2 893 грн. 80 коп. судових витрат, понесених в судах обох інстанцій.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_5