Справа №568/807/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пляшевської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуласяся з позовом до Пляшевської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок №2 по вулиці Б.Хмельницького в селі Острів Радивилівського району Рівненської області з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: прибудова, погріб з шийкою, сарай Б-1, сарай В-1, убиральня, огорожа, ворота, колонка питна.

Представник позивача ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю(а.с.24).

Відповідач по справі Пляшевська сільська Ради Радивилівського району Рівненської області не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та також просить розглядати справу у відсутність їх представника (а.с. 23).

Керуючись ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України про те, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду цивільної справи у відсутність як позивача так і відповідача.

Відповідно до ст.213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом до майна померлої 29.01.2011 року в місті Рівне громадянки ОСОБА_3, яка є її матірю(а.с.4-8).

Норми ст.ст.1217,1223 Цивільного кодексу України вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за заповітом, а право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд дослідив у судовому засіданні копію заповіту від 02.10.2003 року, зі змісту якого зясовано, що громадянка ОСОБА_3, на випадок своєї смерті, розпорядилася передати у спадок своїй дочці ОСОБА_1 все своє майно(а.с.41).

20.08.2015 року позивачці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна померлої матері ОСОБА_3Г.(а.с. 26,27).

Досліджені судом обставини щодо отримання позивачкою ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтверджують прийняття нею спадщини після смерті своєї матері.

Таким чином позивачка ОСОБА_1, як спадкоємиця за заповітом, має право на спадкування усього належного ОСОБА_3 майна, у відповідності до заповіту від 02.10.2003 року.

У дослідженій судом постанові нотаріуса від 30.07.2016 року вказано про неможливість видачі позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в селі Острів Радивилівського району вул. Б.Хмельницького,2 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.16).

Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до довідки посадових осіб комунального підприємства «Радивилівське районне бюро технічної інвентаризації» №338 від 26.09.2016 року, згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок №0233, будинко- володіння в селі Острів Радивилівського району вул. Б.Хмельницького, №2 належало ОСОБА_3 (а.с.10)

Таким чином позивачка ОСОБА_1, як спадкоємиця за заповітом, має право на спадкування усього належного померлій матері ОСОБА_3 майна, у відповідності до заповіту від 02.10.2003 року року, в тому числі і на спадкування домогосподарство в селі Острів Радивилівського району вул. Б.Хмельницького, №2.

Дослідженні судом інші письмові докази підтверджують позовні вимоги ОСОБА_1 щодо спадкування нею прав та обовязків померлої матері (а.28-40).

У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявами про стягнення з відповідача судових витрат по справі.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивача, судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 1217,1218,1223 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Пляшевської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок №2 по вулиці Б.Хмельницького в селі Острів Радивилівського району Рівненської області з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: прибудова, погріб з шийкою, сарай Б-1, сарай В-1, убиральня, огорожа, ворота, колонка питна.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з моменту його проголошення через Радивилівський районний суд до апеляційного суду Рівненської області сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник