Справа № 574/643/17
Провадження № 2/574/379/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Буринський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.

при секретарі Божок В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Буринь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області померла його мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну ділянку, площею 2,7836 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 405209 від 16 листопада 2010 року.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Він у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері постійно проживав разом з нею.

Прийнявши спадщину, позивач звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через неправильне заповнення Державного акту, а саме, в ньому невірно вказана площа земельної ділянки. Він звернувся до відповідних органів з питання видачі йому нового державного акту взамін зіпсованого, але йому було в цьому відмовлено.

Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 2,7836 га., що має кадастровий номер :08:002:0203, яка розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 405209 від 16.11.2010 року в порядку спадкування за законом після померлої 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області матері - ОСОБА_2.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 60).

Представник відповідача - Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 50).

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с. 5- 6).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року, мати позивача - ОСОБА_2 є власником земельної діляноки площею 3,0342 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка має кадастровий номер :08:002:0203 та розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.7).

Однак, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 016 від 24.11.2016 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,7836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що має кадастровий номер :08:002:0203, яка розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, документ, що посвідчує право власності Державний акт серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року ( а.с. 9-11).

У довідці відділу Держгеокадастру у Буринському районі №1207/116-17 від 30.10.2017 року зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року був виданий ОСОБА_2 як успадкованого майна після ОСОБА_4 відповідно до сертифіката серії СМ №0204983 та нотаріально посвідченого свідоцтва серії ВММ №743999 від 03.03.2010 року. При виготовленні вказаного державного акту бралася до уваги раніше розроблена технічна документація щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Жуківської сільської ради ( ПП агрофірми «Жуківська») Буринського району, затвердженої розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації від 18.07.2002 року №157 разом із списком громадян власників сертифікатів ( додаток №1 до розпорядження), де під номером 383 зазначена ОСОБА_4 із площею 2,784 га. При проведенні реєстрації земельної ділянки була виявлена технічна помилка в державному акті серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року щодо площі земельної ділянки, яка була виправлена на правильну площу - 2,7836 га із присвоєнням кадастрового номеру :08:002:0203, про що надано Витяг з Державного земельного кадастру № НВ 016 від 24.11.2016 року ( а.с. 52). До вказаної довідки додано копію сертифікту серії СМ №0204983, виданого на імя ОСОБА_4, копію свідоцтва про право на спадщину серії ВММ №743999 від 03.03.2010 року, копію додатку до розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 18.07.2002 року №157 ( а.с. 53- 59).

Таким чином, досліджені судом вищевказані матеріали справи підтверджують те, що при написанні площі земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року була допущена помилка. Тому слід вважавти правильною площу замельної ділянки вказану у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 016 від 24.11.2016 року - 2,7836 га.

Згідно довідки Жуківської сільської ради Буринського району від 07.11.2016 року №500 та від 31.10.2017 року № 02-16/260, ОСОБА_2, яка померла 22.05.2016 року, постійно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, на день її смерті з нею постійно проживав та був зареєстрований син (позивач по справі) ОСОБА_1 (а.с. 26, 51).

Отже, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З листа приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу ОСОБА_5 № 579/01-16 від 02.06.2017 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку після померлої матері, оскільки у правовстановлюючому документі Державному акті на землю та витязі з державного земельного кадастру маються розбіжності у площі земельної ділянки ( а.с. 27).

З листа відділу Держгеокадастру в Буринському районі №55/146-17 від 02.06.2017 року вбачається, що видати новий Державний акт на землю взамін зіпсованого неможливо, оскільки така видача не передбачена діючим законодавством (а.с. 8).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має після померлої ОСОБА_2, що підтверджується листом нотаріуса Буринського районного нотаріального округу від 05.07.2017 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.07.2017 року ( а.с. 36-38).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 126 ч. 1 ЗК України до 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом.

Частина перша статті 81 ЗК України визначає, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Таким чином, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 328, 1218,1220,1221,1222,1225,1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57- 60, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку, площею 2,7836 га., що має кадастровий номер :08:002:0203, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 405209 від 16.11.2010 року в порядку спадкування за законом після померлої 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області матері - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Буринський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.П. Бабічева