Справа № 131/838/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого Шелюховського М.В.
при секретарі Самарській Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Управління праці та соціального захисту Іллінецької районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказав, що виконуючи свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, її суверенітету та територіальної цілісності, в період з 30 травня 2014 р. по 05 січня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті України в районах проведення антитерористичної операції, зокрема в селищі Хрящувате Луганської області. Йому було видано посвідчення серії НОМЕР_1 та посвідчення інваліда війни II групи, які надають пільги, встановленні Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».
Згідно витягу з протоколу №5163 від 22.12.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що заявник отримав вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин правової сідниці стегна та гомілки. Невропатія малогомілкового нерву підтверджені перевідним епікризом військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2014 року і № 7794 від 28.08.2014 року ВМКЦ Північного Регіону. Згідно виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2986 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні з діагнозом: наслідки перенесеної ЗЧМТ, струсу головного мозку, зміцнілі рубці правої сідничної ділянки, правого стегна після вогнепального осколкового поранення, стороннє тіло (металевий уламок) правої очниці, він виконуючи бойове завдання в зоні антитерористичної операції потрапив під мінометний обстріл, внаслідок чого отримав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Таким чином госпітальна ВЛК зробила висновок що вищевказані травми пов`язані із участю в антитерористичній операції, проте, для оформлення пенсії, необхідно, щоб був встановлений факт отримання заявником поранення, саме під час безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Отже, з вищенаведених обставин вбачається, що позивач брав участь в антитерористичній операції, але не був військовим і військовозобов`язаним, а пішов на захист Батьківщини добровольцем. Позивач є учасником бойових дій але ніде не зазначено, що він є добровольцем. Це перешкоджає йому отримати пенсію. З відповідними заявами позивач звернувся до Іллінецького об`єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницької області та до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України але йому було відмовлено. Це змушує його звертатися до суду за захистом його конституційних прав. Факт участі позивача добровольцем в антитерористичній операції та отримання ним поранення можуть підтвердити свідки, які є лікарями та надавали йому медичну допомогу.
В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю та просить її задоволити.
Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту Іллінецької районної державної адміністрації у Вінницької області, в судовому засіданні проти встановлення юридичного факту не заперечує просить її задовольнити.
Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та пояснення в яких вказала, що надавала першу медичну допомогу ОСОБА_1 в якого були важкі осколкові поранення верхньої і середньої частини стегна обох ніг.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році проходив службу в «Айдарі», де і познайомився з ОСОБА_1 після взяття «Металіста», жив з ним в одній казармі. 13.08.2017 року бачив як пораненого ОСОБА_1 рятували медики, в якого були серйозні поранення в наслідок обстрілу в с. Хрящувате.
Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також надав письмові пояснення в яких вказав, що 13.08.2014 року виконував обов`язки начальника медичної служби, підтвердив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав поранення у якості добровольця в бою під час безпосередньої участі в антитерористичної операції в с. Хрящувате Луганської області 13 серпня 2014 року.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Частиною 1ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У заяві ОСОБА_1 ставиться питання щодо встановлення факту того, що він в період з 30 травня 2014 р. по 05 січня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції по захисту України від незаконних збройних формувань в зоні проведення антитерористичної операції в селищі Хрящувате Луганської області.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є Збройні сили України (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.(ст. 65 Конституції України).
Відносно військовослужбовців Збройних Сил, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.08.2016 року (а.с.11-12).
Відповідно до виписного епікризу з медичної карти хворого №2986 (а.с. 17) солдат В/служби за контрактом В/ч пп НОМЕР_3 ОСОБА_1 1959 р.н., знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в неврологічному відділенні в/ч НОМЕР_4 з 10.07.2015 по 31.07.2015 року, з діагнозом: наслідки перенесеної ЗЧМТ, струсу головного мозку (13.08.2014) у вигляді розсіяної дрібно вогнищевої симптоматики, астено-вегетативних порушень. Та згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7228, від 04.01.2017 року (а.с. 18) діагноз ОСОБА_1 наслідки перенесеної ЗЧМТ, струсу головного мозку (13.08.2014).
Відповідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №5163 від 22.12.2016 року по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, згідно якого у солдата у відставці ОСОБА_1 1959 р.н. вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин правої сідниці, стегна та гомілки. Невропатія малогомілкового нерву (13.08.2014р.) підтверджені перевідним епікризом військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2014 р. і №7794 від 28.08.2014 р. ВМКЦ Північного регіону (а.с. 21).
Таким чином, госпітальна ВЛК зробила висновок що вищевказані травми пов`язані з проходженням військової служби.
У п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, а також листі Верховного суду України «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року роз`яснено, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 «Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який набрав чинності з 22.05.2014 року, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.
Так, учасниками бойових дій, згідно з п.19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зазначається, що особами, які належать до учасників бойових дій є: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники, зокрема, Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Суд вважає, що у ОСОБА_1 є право звернення до суду з вимогами про встановлення факту поранення під час його участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також в сенсі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom) від 15 листопада 1996 року та «Іванов проти України» від 5 квітня 2005 року).
Відповідно дост.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.
Зважаючи на вищенаведене, та те, що заявник підтвердив викладені в заяві обставини належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, про задоволення заяви про встановлення факту участі заявника у бойових діях під час антитерористичної операції та отримання ним поранення під час виконання бойового завдання, оскільки ОСОБА_1 відповідно до наданих письмових доказів приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції на боці сил АТО, у забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та під час виконання бойового завдання, та 13 серпня 2014 отримав поранення.
Керуючись ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 81, 88, 208, 209, 212-15, 218, 234, 256, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву задоволити.
Встановити факт участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в складі 24-го окремого штурмового батальйону «Айдар» (24 ОШБ, в/ч пп НОМЕР_5 ) штурмовий батальйон Сухопутних військ Збройних сил України у якості (статусі) добровольця в період з 30 травня 2014 по 05 січня 2015 року.
Встановити факт отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поранення в бою під час безпосередньої участі в антитерористичній операції в зоні проведення антитерористичної операції в селищі Хрящувате Краснодонського району Луганської області 13 серпня 2014 року під час захисту України від незаконних збройних формувань.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий