Справа № 522/3655/17
Провадження№ 2/522/6111/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши заяву Державного закладу «Спеціалізованого клінічного санаторія імені ОСОБА_1» Міністерства охорони здоровя України про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ДЗ «Спеціалізований клінічний санаторій імені ОСОБА_1» Міністерства охорони здоровя України про визнання рішення протиправним, скасування рішення, визнання недійсним Державного акту, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вищезазначеною позовною заявою, згідно якої просив визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 29.04.2002 року «Про затвердження проекту відведення і надання клінічному санаторію імені ОСОБА_1 земельних ділянок за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85 для експлуатації і обслуговування будівель і споруд санаторію. Крім того, позивач просив визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею від 30.08.2002 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що є власником будівлі, за вказаною адресою, а Одеська міська рада, постановляючи відповідне рішення, включила площу земельної ділянки під вказаною будівлею до території, яка була відчужена.

Таким чином, позивач посилається на порушення його права користування на частину земельної ділянки, на яку згодом був виданий державний акт на право користування.

У судовому засіданні, представник «Спеціалізованого клінічного санаторія імені ОСОБА_1» заявила клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на ту обставину, що виникли правовідносини є публічно-правовими та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Обгрунтовуючи подану заяву, представник відповідача зазначила, що позивач звертався із позовною заявою з тотожними вимогами до Одеського окружного адміністративного суду.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, про що надав відповідні письмові заперечення.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає, що клопотання є передчасним, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про захист свого порушеного на його думку субєктивного цивільного права. З позовної заяви, вбачається, що порушення на думку позивача полягало в постановленні розпорядження Одеською міської ради з приводу передачі і надання «Спеціалізованому клінічному санаторію імені ОСОБА_1» земельних ділянок, на яких розташована належна позивачу будівля.

Відповідно до п. 7 Пленуму ВССУ № 3 від 01.01.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спору, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею.

Таким чином, враховуючи, що сторонами виник земельний спір, підстави для закриття провадження на даній стадії процесу, відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд виключно під час ухвалення рішення встановлює питання щодо того, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Суд зазначає, що на вказаній стадії процесу, судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що між сторонами виник публічно-правовий спір, а відтак вважає подане клопотання передчасним.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд також відхиляє посилання представника відповідача на преюдиційні обставини встановлені іншими судами. Суд зазначає, що обовязкового значення , відповідно до ст. 61 ЦПК України, мають лише фактичні обставини, встановлені судом. При цьому, застосування правових норм, не є обставиною, що не підлягає доведенню відповідно до ст. 61 ЦПК України, а обовязкове значення мають лише правові позиції Верховного Суду України.

За таких обставин, суд вважає подане клопотання передчасним та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного закладу «Спеціалізованого клінічного санаторія імені ОСОБА_1» Міністерства охорони здоровя України про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ДЗ «Спеціалізований клінічний санаторій імені ОСОБА_1» Міністерства охорони здоровя України про визнання рішення протиправним, скасування рішення, визнання недійсним Державного акту - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

15.06.2017