Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1112/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Гайсюка О.В.

суддів Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Позивач зазначила, що 26.06.2013 року вони та відповідач ОСОБА_4 уклали договір позики за яким відповідач отримав 26.06.2013 року від них 9800 грн., що еквівалентно 1200 дол. США та зобовязався повернути їм суму еквівалентну 1200 дол. США до 26.10.2013 року, а також пеню за кожний день прострочки 0,4 % суми позики.

Посилаючись на це, а також на те, що станом на 25.10.2016 року курс гривні за 100 дол. США становить 2564,0480 грн., позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь по 37845,34 грн., що еквівалентно 600 доларів США позики та 876 дол. США пені.

Рішенням Компаніївського районного суду від 08.02.2017 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_4 на користь кожного з позивачів стягнуто по 4900 грн., пеню у сумі 7154 грн., та судові витрати по 275, 60 грн., а всього по 12329,60 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить це рішення в частині вирішення спору за її вимогами скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Представник ОСОБА_3 з доводами апеляційної скарги погодився.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26.06.2013 року ОСОБА_4 взяв у борг у позивачів 9800 грн., що на момент отримання позики було еквівалентно 12000 дол. США та зобовязався повернути борг до 26.10.2013 року, на підтвердження чого відповідач власноручно підписав договір позики та видав позивачам розписку (а.с.4-5,6).

Відповідач кошти 26.10.2013 року не повернув.

Пунктом 5.1 Договору позики передбачено, що позичальник ОСОБА_4 зобовязався повернути суму позики в еквіваленті до долара США, передбаченому п.3.1 Договору (тобто 1200 дол.) по курсу НБУ на дату повернення позики.

Остаточний термін повернення позики передбачено до 26.10.2013 року.

Відповідно до п.10.2 Договору позики у випадках непередбачених цим Договором сторони керуються чинним законодавством України.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором.

Відповідно до ст.526 ЦК зобовязання повинно виконуватися належним чином.

Суд першої інстанції, посилаючись на ст.ст. 526, 1046, 1047, 1050, 540 ЦК дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню заборгованість за договором позики, а саме сума позики, що еквівалентна 1200 дол. США та пеня в межах позовної давності за один рік, яка передбачена п.7.1 Договору позики.

Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд виходив з того, що борг за позикою становить 9800 грн., пеня 14308 грн., а всього 24 108 грн., а кожному з позивачів борг за позикою 4900 грн., пеня 7154 грн.

Але при цьому суд не врахував, що 26.10.2013 року, як передбачалося договором позики, відповідач так і не повернув позивачам 9800 грн., а тому розмір боргу за позикою необхідно було визначати виходячи з курсу НБУ, який існував на час звернення позивачів з позовом, тобто станом на 25.10.2016 року (а.с.1, а.с.9). Це передбачено п.5.1 Договору та ст.533 ЦК і розбіжностей між договором і зазначеною нормою права не існує.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 25.10.2016 року за офіційним курсом НБУ 100 доларів США еквівалентно 2564,0480 грн., отже розмір позики, яка підлягає поверненню складає 30768,57 грн. (1200 дол.?25,65), а пеня відповідно до п.7.1 Договору станом на 25.10.2016 року 44 922,11 грн. (30768,57 ? 0,4 % ? 365 днів).

Оскільки позивачі просили стягнути заборгованість кожному з них в рівних частках, то на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість станом на 25.10.2016 року за позикою 15384,28 грн. (600 дол.) та пеня 22461,06 грн., а всього 37 845,34 грн.

Оскільки рішення суду в частині вимог ОСОБА_2 ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2017 року в частині вирішення спору за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу скасувати.

Ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 15 384,28 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 600 доларів США та пеню у сумі 22 461,06 грн., а всього 37845,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: