Справа № 349/243/17
Провадження № 22-ц/779/1287/2017
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про втрату права на житло, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 1/3 частину майна в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Рогатинського районного суду від 27 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про втрату права на житло.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником домоволодіння в АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 квітня 2016 року. У її домоволодінні значаться зареєстрованими відповідачі по справі, які фактично в будинку не проживають понад п'ятнадцять років. Реєстрація відповідачів за її місцем проживання створює для неї зайві витрати по оплаті за комунальні послуги, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Просила позовні вимоги задовольнити.

У березні 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 1/3 майна у порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 22 січня 1983 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 З 24 січня1985 року зареєстрований по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_5 року його дружина померла. Після смерті дружини відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_6 була власником домоволодіння на підставі договору дарування житлового будинку. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини. Прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований в АДРЕСА_3. Крім нього, спадкоємцями першої черги є позивачка ОСОБА_1, матір його дружини та їхні діти ОСОБА_3, ОСОБА_3 Однак ОСОБА_3 не зареєстрований за місцем відкриття спадщини, проживає за межами України, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. ОСОБА_1 безпідставно було видане свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_6, оскільки він та його дочка ОСОБА_3 мають кожен право на 1/3 частину домоволодіння.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 21 березня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 об»єднано в одне провадження з справою за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Рішенням Рогатинського районного суду від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про втрату права на житло задоволено.

Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_4

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння у порядку спадкування за законом відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог норм матеріального і процесуального права.

Представник апелянта вказав, що спірне будинковолодіння належало його покійній дружині - ОСОБА_17, яка померла в березні 2012 року.

4.03.2012 року відкрилась спадщина на дане домоволодіння, оскільки за життя заповіту складено не було, відповідно право на спадщину мають всі спадкоємці першої черги за законом.

Згідно свідоцтва про шлюб (повторного) серія НОМЕР_1 від 06.12.2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 22.01.1983 року.

В матеріалах справи відсутнє свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Відомостей про розірвання шлюбу між даними особами у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні.

За таких обставин ОСОБА_1 не мала права одержувати свідоцтво про право на спадщину за законом на все домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 а видане їй свідоцтво про право на спадщину за законом є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Суд при ухваленні рішення порушив норми матеріального права та безпідставно позбавив права власності інших спадкоємців, які на момент смерті проживали разом з спадкодавцем.

Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік ОСОБА_2, донька ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1

Що стосується посилання суду на той факт, до ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини відповідно до заяви від 27.02.2016 року, то таку не слід брати до уваги, оскільки відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини, а саме 6 місяців, тобто до 04.09.2012 року.

З наведених підстав представник апелянта просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім»я ОСОБА_1 на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 та визнання за ним права на 1/3 частину зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не довів свого права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з 22 січня 1983 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, виданим повторно 06 грудня 2016 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Рішенням Рогатинського районного суду від 18 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

13 травня 2011 року ОСОБА_7 визнана громадянкою ОСОБА_10 Штатів Америки, що підтверджується свідоцтвом про натуралізацію №34300778 та постійно проживала за адресою АДРЕСА_7.

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Нью-Йорку, де і похована (а.с.53).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_8

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_9 Майно належало померлій на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 21 серпня 2004 року ОСОБА_12, приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу (а.с.4).

Відповідно до положень ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, тобто відповідно до встановленої черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування уразі відсутності спадкоємців попередньої черги.

У першу чергу, згідно положень ч.1 ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_6, належний їй на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_3 успадкувала її мати ОСОБА_1

У матеріалах справи відсутні докази того, що станом на час смерті ОСОБА_13 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2

Із представлених суду доказів встановлено, що ОСОБА_9 з 02 квітня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Згідно рішення про розлучення суду у шлюбних справах Верховного Суду штату Нью-Йорк, 02 листопада 2005 року було розірвано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15. Відповідачеві було дозволено відновити для використання попереднє прізвище - ОСОБА_9.

Крім того, рішенням Рогатинського районного суду від 18 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 28 червня 2010 року, у встановленому законом порядку апелянтом ОСОБА_2 не оскаржено.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та відомості про розірвання шлюбу між даними особами у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 не являється спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_6, а тому його вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім»я ОСОБА_1 та визнання за ним права на 1/3 частину зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за законом є необґрунтованими.

Не заслуговують також на увагу посилання апелянта на те, що порушено права спадкоємця першої черги ОСОБА_3 дочки померлої, оскільки ОСОБА_3 подала нотаріально засвідчену заяву в якій відмовилася від прийняття спадщини та не заперечила проти того, щоб свідоцтва про право на спадщину були видані на ім»я ОСОБА_1

Та обставина, що заява подана ОСОБА_3 після спливу строку для прийняття спадщини жодним чином не впливає на права ОСОБА_2 щодо спадкового майна.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідачів такими що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_10

Згідно акту фактичного проживання в будинку, складеного комісією Букачівської селищної ради - вбачається, що у належному позивачу ОСОБА_1 будинковолодінні по АДРЕСА_6 зареєстровані відповідачі по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, колишній чоловік та дочка покійної ОСОБА_7, однак у вказаному будинковолодінні не проживають. ОСОБА_2 не проживає у даному будинку з 2000 року, а ОСОБА_3 з 2001 року.

Факт непроживання відповідачем ОСОБА_2 з 2000 року по даний час не спростовано.

Також встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_11

Власник, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_2, як колишній член сім»ї власника будинку та ОСОБА_3, як член сім»ї власника будинку, не проживають у належному позивачу житловому будинку понад один рік без поважних причин, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх такими, що втратили право користування цим житлом.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 27 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко