Справа № 686/2430/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 травня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,

встановив:

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення коштів, посилаючись на те, що 16 травня 2016 року між сторонами було укладено договір №CY465 за умовами якого виконавець брав на себе зобов'язання організувати роботи по виготовленню та передачу у власність замовника ПВХ конструкції. За умовами договору позивачкою було сплачено завдаток в сумі 8 009 грн. Однак станом на 3 лютого 2017 року виконавець взятих на себе зобов'язань не виконав та у власність ПВХ конструкції не передав. За адресою вказаною у договорі ФОП ОСОБА_2 не значиться. Зазначивши, що відповідач порушив істотні умови договору, ОСОБА_1 відповідно довимогст.651 ЦК України просить розірвати укладений договір та стягнути завдаток в сумі 8009 грн., неустойку в сумі 2 098 грн., 3 відсотка річних за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 172 грн., інфляційні втрати в сумі 557 грн. 11 коп., моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, із згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 16 травня 2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір на виконання робіт по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій, загальною площею 5,5 кв.м., білого кольору, профілю ЗК.

п.1.8 договору зазначено, також вид конструкції на технічному кресленні з боку петель. Ціна договору відповідно до п.2.1 становить 8 009 грн. П.3.3 Договору передбачено, що перед придбанням продукції замовник зобов'язаний самостійно ознайомитися із споживчими властивостями товару та послуг, що надаються його

виконавцем у вигляді нормативних документів фірми-виробника, відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Виконавець 16 травня 2016 року отримав завдаток в сумі 8009 грн., що підтверджується банківською випискою.

Згідно ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Право замовника вимагати розірвання договору та відшкодування збитків гарантовано ч.1 ст.872 ЦК України у тому випадку, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника.

В силу ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виконавець відповідно до п.3.2 Договору взяв на себе зобов'язання передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 50 робочих днів з моменту укладення договору, однак цього в обумовлений сторонами строк не зробив, з огляду на що, має місце істотне порушення умов договору з боку виконавця, а тому вимога про розірвання договору та стягнення сплачених коштів в сумі 8 009 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Умовами договору, зокрема п.4.2 передбачено обов'язок виконавця сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості Даного Договору за кожен робочий день прострочення.

Наслідки порушення зобов'язання, зокрема і сплата неустойки, які встановлені договором передбачені в ст.611 ЦК України.

Оскільки в судовому засіданні встановлена та обставина, що виконавець у визначені договором строки взятих на себе зобов'язань не виконав, суд вважає, що позивач має право вимагати стягнення із відповідача неустойки.

Суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком, оскільки право на відшкодування неустойки виникає після спливу визначеного договором строку - 50 робочих днів і нараховується за кожен робочий день прострочення. Враховуючи, це, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки починаючи із 28 липня 2016 року з урахуванням загальнодержавних свят та вихідних днів (11 робочих днів у травні, 19 робочих днів у червні, 20 робочих днів у липні). Крім цього в періоді з 28 липня 2017 року до 3 лютого 2017 року було 133 робочих дні (у

2016 році 110 робочих днів, а у 2017 році 23 робочих дні). З огляду на це розмір неустойки становить 1 066 грн. 20 коп. = 8009 грн. х 0,1%/100%х 133 робочих дні, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Наслідки розірвання договору визначені ст.ст.653 ч.5, 872 ч.2 п.2 ЦК, зокрема якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Позивач просить на підставі ч.2 ст.625 ЦК України стягнути 3 відсотка річних від простроченої суми, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, однак суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на ту обставину, що із змісту вищезазначеної статті вбачається що вона може бути застосована у випадку прострочення грошового зобов'язання боржником, а в даному випадку має місце розірвання договору внаслідок прострочення відповідачем виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій, а тому мають місце лише ті наслідки, які передбачені чинним законодавством, зокрема відшкодування збитків, а також сплата неустойки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для стягнення 3 відсотків річних та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції відсутні.

Що стосується стягнення морально шкоди в сумі 5 000 грн., то право на її відшкодування споживачу, передбачено п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону N 1023-XII (в редакції Закону від 19 травня 2011 р. N 3390-VI), згідно з якою шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт і послуг, регулюється нормами ЦК (статті 1209 - 1211).

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

З огляду на викладене, підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні.

Судові витрати по справі відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» становлять 640 грн. = 0,4 х 1600 грн., оскільки позов задоволено частково на суму 9 075 грн. 20 коп., що становить 57,31% від ціни позову 15 836 грн. 46 коп. з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 366 грн. 78 коп. = 640 грн. х 57,31%/100%.

Керуючись ст.ст.651,653, 865, 872 ЦК України, ст.ст.4,10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір індивідуального замовлення №CY465 від 16 травня 2016 року на проведення робіт по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій між фізичною ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 8 009 грн., неустойку в сумі 1 066 грн. 20 коп., а всього 9 075 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 366 грн. 78 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.М. Палінчак