Номер провадження: 22-ц/785/4652/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Сидоренко І.П.

- ОСОБА_2

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи Одеська міська рада, Комунальне підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Порто-Франківський про визнання права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02 березня 2017 року,-

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила визнати за нею право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому посилалася на те, що 15.11.2014 року помер її син ОСОБА_4. За час життя її син на підставі відповідного ордеру та договору найму житлового приміщення набув право користування квартирою № 3 буд. № 36 по вулиці Скісній у м. Одесі. Зазначена квартира не приватизована.

За взаємною згодою з сином, з жовтня 2012 року вона фактично проживала разом з ним у спірній квартирі, без реєстрації місця проживання за цією адресою. Вони разом вели спільне господарство, разом брали участь в оплаті комунальних послуг та разом здійснювали у квартирі поточний ремонт. Договір про порядок користування квартирою, в письмовій формі, між ними не укладався.

Оскільки ОСОБА_4 був інвалідом-дитинства (органи зору) III групи, то він потребував постійного догляду за ним, та не мав фінансової можливості матеріально себе забезпечувати та сплачувати комунальні послуги сам. Вона постійно проживала разом зі своїм сином - ОСОБА_4 однією сім'єю понад 2 роки.

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просив виселити ОСОБА_3, із самовільно зайнятого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь судовий збір.

При цьому посилався на те, що комунальна квартира АДРЕСА_3, належить територіальної громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Згідно довідки КП ЖКС «Порто-Франківський» дана квартира є комунальною і включає в себе чотири житлові кімнати, загальна площа яких становить 92,35 кв.м. Основним квартиронаймачем був ОСОБА_4, який помер та виписаний з квартири 30.01.2015 р.

ОСОБА_4 займав дві кімнати площею 43,16 кв.м.

Зі слів сусідів в звільненій житловій площі проживають не відомі особи без правовстановлюючих документів.

Згідно довідки наданої КП ЖКС «Порто-Франківський» за даною адресою був зареєстрований лише ОСОБА_4, який не надавав письмової згоди ОСОБА_3 на вселення в житлове приміщення. Крім того у ОСОБА_3 є її постійне житло за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського,97 кв.32, за яке вона повинна сплачувати комунальні послуги та в якому вона може проживати. Ордер та дозвіл на вселення ОСОБА_3, Приморською районною адміністрацією ОМР не надавався.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник третьої особи - Одеська міська рада в судовому засіданні позов не визнав, зустрічний позов підтримав.

Представник третьої особи - Комунального підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Порто-Франківський в судове засідання не зявився.

В останнє судове засідання представники сторін не зявилися, надали суду заяву про те, що свої позови підтримують та просили розглянути справу за їх відсутністю.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи Одеська міська рада, Комунальне підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Порто-Франківський про визнання права користування житловим приміщенням відмовлено.

Зустрічний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення задоволений.

Виселено ОСОБА_3 з самовільно зайнятого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної

скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ЖД № 398643, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4 помер 15 листопада 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 11653.

Довідкою до акту огляду МСЕК підтверджується, що ОСОБА_4 за життя був інвалідом третьої групи дитинства по зору безстроково.

Відповідно до довідки (витягу з домової книги) КП ЖКС «Порто-Франківський» № 1082 від 27.04.2016 р. квартира АДРЕСА_3 є комунальною і включає в себе чотири житлові кімнати, загальна площа яких становить 92,35 кв.м.

З довідки (витягу з домової книги) КП ЖКС «Порто-Франківський» № 1081 від 27.04.2016 р. вбачається, що основним квартиронаймачем двох житлових кімнат площею 43,16 кв.м. був ОСОБА_4, який помер та виписаний з квартири 30.01.2015 р.

Відповідно до копії особового рахунку № 23036003 ОСОБА_4 помер та виписаний з квартири АДРЕСА_3 30.01.2015 р. Квартира комунальна, неприватизована. Складу сімї не має.

Згідно листа КП ЖКС «Порто-Франківський» № 332 від 28.04.2016 р. основний квартиронаймач квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 помер та виписаний з квартири 30.01.2015 р.

З пояснень сусідів вбачається, що в звільненій житловій площі проживають невідомі особи без правовстановлюючих документів. Договір на обслуговування даної житлової площі з КП ЖКС «Порто-Франківський» не укладався.

Згідно акту мешканців будинку № 36 по вул. Скісній у м. Одеси від 11.08.2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 постійно проживав ОСОБА_4, який помер в листопаді 2014 року. Протягом останніх трьох років, до смерті ОСОБА_4, разом з ним постійно проживала його матір, ОСОБА_3, яка доглядала ОСОБА_4 у звязку з його інвалідністю.

З довіреності від 25.02.2015 року, яка видана ОСОБА_3 на представлення її інтересів та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за № 362 видно, що позивачка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса пр-т. Добровольського, 97 кв. 32.

Паспортом громадянина України підтверджується, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: м. Одеса пр-т. Добровольського, 97 кв. 32 з 29.11.1993 року.

Відповідно до ст. 65 Житлового кодексу України вселення в житлове приміщення наймача проводиться тільки з письмової згоди всіх членів сімї.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи ОСОБА_3 така письмова згода від ОСОБА_4 не надавалася.

Відповідно до ст. 42 Житлового кодексу України, жилі приміщення надаються лише громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

ОСОБА_3 на квартирному обліку в Приморському районі м. Одеси не перебуває, має інше житло за адресою: м.Одеса пр-т. Добровольського, 97 кв. 32.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається громадянину на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в України встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Стаття 109 Житлового кодексу України передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Згідно ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 143 Конституції майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування. У ст. 1 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

При таких даних та враховуючи те, що ОСОБА_3 має інше житло за адресою: м. Одеса пр-т. Добровольського, 97 кв. 32, а також те, що ОСОБА_4 письмової згоди на вселення позивачки в спірну квартиру не надавав, то суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, а зустрічний позов підлягає задоволенню та ОСОБА_3 слід виселити із самовільно зайнятого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином суд першої інстанції правильно вважав, що з ОСОБА_3 на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі по 1378 гривень.

Посилання зазначені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

ОСОБА_8

ОСОБА_2