Номер провадження 2-р/489/7/17
УХВАЛА

23 жовтня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 12.03.2014 р. по справі № 2/489/535/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог біржа нерухомості Едвайс - Консульт, про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розяснення рішення. Свої вимоги мотивувала тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 12.03.2014 р. було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог біржа нерухомості Едвайс - Консульт, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, згідно якого позовні вимоги було задоволено: визнано дійсним договір за реєстровим №747, оформлений 11 листопаду 1998 р. біржею нерухомості Едвайс Консульт, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. 11 Лінія, 66 в м. Миколаєві. При цьому заявниця вказує, що в біржовому договорі йшлося також про відповідну частку земельної ділянки, однак в резолютивній частині рішення суду про неї нічого не сказано. За таких обставин зміст Рішення залишається незрозумілим в цій частині.

Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд розяснити рішення від 12.03.2014 р. по справі № 2/489/535/2014, зазначивши в резолютивній частині про те, що частка земельної ділянки для обслуговування частини будинку також належить позивачці.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

12.03.2014 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог біржа нерухомості Едвайс - Консульт, про визнання дійсним договору купівлі-продажу, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме, визнано дійсним договір за реєстровим №747, оформлений 11 листопаду 1998 р. біржею нерухомості Едвайс Консульт, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 51/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. 11 Лінія, 66 в м. Миколаєві.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З поданої заяви вбачається, що заявниця просить суд розяснити Рішення в частині викладення його резолютивної частини, оскільки судом визнано договір купівлі-продажу частини житлового будинку дійсним, проте не зазначено, що позивачкою також придбано частину земельної ділянки - 51/100 часток, на якій розташована придбана нею відповідна частина будинку, та вказана частка земельної ділянки належить їй.

Між тим дослідивши матеріали справи судом встановлено, що у позовній заяві містилась вимога про визнання права власності на 51/100 частку земельної ділянки, але , відповідно до заяви, позивачка просила суд залишити вказану вимогу без розгляду.

Згідно ухвали суду від 26.02.2014 року позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки була залишена без розгляду.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» Відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить

недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

За роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового для характеру.

Розяснюючи, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, суд може тлумачити зміст написаного у рішенні. При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду.

Дослідивши надані матеріали судом встановлено, що зміст Рішення суду по справі № 2/489/535/14 викладено чітко та однозначно, у повній відповідності до заявлених позовних вимог, які були предметом розгляду суду в межах даної цивільної справи.

За таких обставин, вимоги про розяснення вказаного Рішення є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 12.03.2014 р. по справі № 2/489/535/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог біржа нерухомості «Едвайс Консульт», про визнання дійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення або отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова