Справа № 562/3250/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

"18" жовтня 2017 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., секретаря судових засідань ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач в особі публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору від 08.12.2010 року № б/н в сумі 29705 грн. 89 коп. та понесених судових витрат по справі.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 08 грудня 2010 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 12200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 10.08.2017 року заборгованість становить всього 29705 грн. 89 коп., в тому числі: тіло кредиту 4772 грн. 20 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 12884 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією 10158 грн. 04 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1390 грн. 76 коп.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання яким підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд розстрочити йому погашення наявної заборгованості перед банком, посилаючись на скрутне матеріальне становище та відсутність роботи.

Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 12200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору.

Банк виконав свої зобовязання, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в межах обумовлених сум.

У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.08.2017 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 08.10.2013 року становить всього 29705 грн. 89 коп., в тому числі: тіло кредиту 4772 грн. 20 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 12884 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією 10158 грн. 04 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1390 грн. 76 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та пені на загальну суму 27815,13 грн. є обґрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1498,16 грн. (27815,13грн. х 1600 грн. /29705,89 грн.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 549 - 552, 612, 1054 - 1056-1 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", ідентифікаційний код 14360570 заборгованість по кредитному договору від 08.12.2010 року на загальну суму 27815(двадцять сім тисяч вісімсот пятнадцять) грн. 13 коп., в тому числі тіло кредиту 4772 (чотири тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 20 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 12884 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією 10158 (десять тисяч сто пятдесят вісім) грн. 04 коп., крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 1498 (одна тисяча чотириста девяносто вісім) грн. 16 коп., а всього на загальну суму 29313 (двадцять девять тисяч триста тринадцять) грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з часу отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.А. Чорний