У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання : Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18 травня 2000 року Гончарівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області за актовим записом № 20 розірвано.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом не було повно та всебічно зясовано обставини та докази на які покликалась позивач, сторонам не було надано достатньо часу для можливості примиритися з метою збереження сімї.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив з того, що сторони не ведуть спільне господарство, сімя розпалась, зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до статей 111, 112 СК України застосування судом заходів примирення подружжя є правом, а не обов'язком суду і в разі встановлення того, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить таким, що мають суттєве значення інтересам будь-кого з подружжя, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач наполягав на розірвані шлюбу, а відповідач позов не визнавала, а тому за клопотанням ОСОБА_1 сторонам було надано чотиримісячний строк на примирення.

Протягом вказаного терміну подружні відносини між сторонами не відновилися, доказів на вчинення дій щодо збереження сім»ї відповідачем не надано, позивач заперечував факт покращення стосунків між сторонами.

Крім того, протягом строку розгляду справи в апеляційній інстанції примирення між сторонами не відбулося, а тому доводи апеляційної скарги про те, судом першої інстанції не було надано достатньо часу для можливості примиритися з метою збереження сімї є безпідставними.

З врахуванням викладеного, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить вимогам закону про право позивача на добровільність шлюбу.

Відповідачем не наведено переконливих доказів, які свідчили б про можливість відновлення сімейних стосунків з позивачем.

За таких обставин висновок суду про розпад сімї і неможливість її збереження відповідає матеріалам справи і рішення ґрунтується на законі. Докази проте, що між сторонами відбулося примирення в матеріалах справи відсутні.

Доводи викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :