Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1345/17

06 жовтня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ГрещукаР.П.

секретаря: Шпитко М.І.

з участю позивача: ОСОБА_1

її представника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, третя особа: управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 25.07.2017 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що знаходиться в смт. Ланчин по вулиці Вишнева, 23 Надвірнянського району Івано-Франківської області та складається із житлового будинку А загальною площею 69,1 м.кв., житловою площею 35,9 м.кв., вартістю 120879 грн., літньої кухні Б вартістю 73855 грн., стодоли В вартістю 4119 грн., стайні Г вартістю 16698 грн., навісу Д вартістю 9191 грн., сараю Ж вартістю 2780 грн., погребу 3 вартістю 6215 грн., сараю К вартістю 1338 грн., вбиральні Л вартістю 2619 грн., воріт №1 вартістю 2358 грн., огорожі №2 вартістю 7835 грн., огорожі №4 вартістю 2588 грн., криниці №3 вартістю 2958 грн., загальною інвентаризаційною вартістю 253433 грн.

Представник Ланчинської селищної ради в с/засідання не прибув, натомість селищна рада направила лист з якого вбачається, що Ланчинська селищна рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1та просить зазначену справу розглядати без участі свого представника.

Відповідач -ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, однак на адресу суду направила заяву з якої вбачається, що вона не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить справу розглядати у її відсутності.

Представник третьої особи - УДАБІ в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, натомість інспекція 04.08.2017 року на адресу суду направила пояснення за №1906/1009/1.16/2017 в якому просить розглянути справу у відсутність свого представника та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги заяви Ланчинської селищної ради, ОСОБА_3 та пояснення УДАБІ в Івано-Франківській області, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області від 26.04.1967 року батькові позивача- Данилюку В.Г. було надано земельну ділянку площею 0,08га, що знаходиться в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області для будівництва індивідуального житлового будинку.

Як видно з пояснень позивача та письмових матеріалів справи, починаючи з 1967 року по 1970 рік її батько- Данилюк В.Г. побудував житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в смт. Ланчин вул.Вишнева 23 (Садова 134-а), Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

12.03.1971 року ОСОБА_5 та мати позивача -ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Ланчинській селищній раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 17.

Зясовано також, що 06.07.2008 року батько позивача - ОСОБА_5 помер в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, де і похоронений.

09.02.2000 року ОСОБА_5 склав на позивача - ОСОБА_1 заповіт та на випадок своєї смерті та зробив заповітне розпорядження, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів їй. Даний заповіт, копія якого зберігається в матеріалах справи, зареєстрований у реєстрі за №27, посвідчила секретар виконкому Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ОСОБА_6

25.11.2008 року позивач звернулась з заявою до державного нотаріуса Надвірнянської РДНК про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Однак, як вбачається з постанови державного нотаріуса Надвірнянської РДНК ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2017 року за №02-31/1157, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину по заповіту, посвідченого 09.02.2000 року за №27 секретарем Ланчинської селищної ради, Надвірнянського р-ну, після смерті ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06.07.2008 року, оскільки нею не було надано документа про право власності на зазначене домоволодіння зареєстрованого належним чином та було рекомендовано звернутись до компетентних органів для узаконення вищевказаного домоволодіння.

За житловим будинком, що знаходиться в смт. Ланчин, вул. Вишнева 23, Надвірнянського району, Івано-Франківської області рахується земельна ділянка площею 0,34 га, в тому числі: 0,15га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що свідчить довідка Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області від 07.06.2017 року № 493/02.2-19, яка зберігається в матеріалах справи.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно діючих на час будівництва вказаного житлового будинку та господарських споруд нормативних актів, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1968 року) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995року № 56.

При вирішення спору про визнання права власності на спадкове майно суди керуються законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві ОСОБА_1 народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських,селищних, сільських ОСОБА_4 депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку, може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської ОСОБА_1 депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувану на підставі запису в по господарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в по господарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації нього права чи від прийняття його до експлуатації.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 є спадкоємцем майна свого покійного батька -ОСОБА_5, згідно зробленого ним заповіту.

В даний час позивач ОСОБА_1 бажає оформити право власності на спадкове майно -домоволодіння, яке розташоване в смт.Ланчин, вул. Вишнева, 23, Надвірнянського району, Івано-Франківської області після смерті батька.

Відповідачі- Ланчинська селищна рада, ОСОБА_3 та третя особа- Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області проти позову не заперечують.

З метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивача, ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 08.06.2017 року було видано технічний паспорт і вартість домоволодіння куди входить спадкове майно, а саме: житловий будинок «А», загальною площею 69,1 м.кв., житловою площею 35,9 м.кв., літня кухня «Б», стодола «В», стайня «Г», навіс «Д», сарай «Ж», погріб «З», сарай » К», вбиральня «Л», ворота №1, огорожа №2, огорожа №4, криниця №3, становить- 253433 грн.

Крім того, ТзОВ «Альянс-Консалдинг ІФ» 20.07.2017 року проведене технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта- садибного(індивідуального) житлового будинку, що в смт. Ланчин по вул. Вишнева, 23, Надвірнянського району Івано-Франківської області та встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації, а також, що вказаний обєкт нерозривно повязаний із земельною ділянкою та є обєктом нерухомості категорії ІІ. Будівництво його проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва і не порушує прав і законних інтересів третіх осіб.

На час будівництва даного домоволодіння підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі був запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обовязковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Виходячи із вищенаведених нормативних актів, які діяли на момент закінчення в 1970 році будівництва домоволодіння по вул.Вишнева,23 в смт.Ланчин, Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 був власником зазначеного домоволодіння і позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на визнання за ним права власності на спадкове майно свого батька - ОСОБА_5

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців немає, спір про спадкове майно відсутній, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. ст.328,331,ч.3 ст.1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, що знаходиться в смт. Ланчин по вулиці Вишнева, 23 Надвірнянського району Івано-Франківської області і яке складається із житлового будинку А загальною площею 69,1 м.кв., житловою площею 35,9 м.кв., вартістю 120879 грн., літньої кухні Б вартістю 73855 грн., стодоли В вартістю 4119 грн., стайні Г вартістю 16698 грн., навісу Д вартістю 9191 грн., сараю Ж вартістю 2780 грн., погребу 3 вартістю 6215 грн., сараю К вартістю 1338 грн., вбиральні Л вартістю 2619 грн., воріт №1 вартістю 2358 грн., огорожі №2 вартістю 7835 грн., огорожі №4 вартістю 2588 грн., криниці №3 вартістю 2958 грн., загальною інвентаризаційною вартістю 253433 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2017 року