Справа № 659/384/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Цесельської О.С., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участі представника позивача - начальника відділу Нижньосірогозького бюро правової допомоги Каховського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, представника служби у справах дітей - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір"ю, третя особа: служба у справах дітей Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовом з вимогою визначити з нею, матір"ю дитини місце проживання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем припинили сумісне проживання, син залишився проживати з відповідачем, який перешкоджає їй спілкуватися з сином.Зазначає що має належні побутові умови для проживання сина ОСОБА_7 з нею. Також вказала, що з нею мешкає ще син від першого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. . В зв"язку з такими обставинами між нею та відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання сина, тому вона звернулася до суду

Під час судового розгляду позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали по мотивам, зазначеним в позові, вказавши що після припинення спільного проживання з відповідачем син залишився проживати з батьком з кінця травня 2017 року. Позивачка ж відвідує сина в міру своїх можливостей. Також позивач зазначила, що мешкає в будинку її батьків, не працює. Вважає що може створити сину ОСОБА_7 всі необхідні умови для життя та виховання. Крім того, позивач зазначила, що відповідач забезпечує сину належне матеріально - побутове утримання, доглядає сина; сама ж вона за час окремого проживання не надавала коштів на утримання сина ОСОБА_7, оскільки вважає, що відповідач достатнім чином забезпечує потреби дитини.

Відповідач. проти позову заперечив, зазначивши що позивачка припинила з ним спільне проживання з кінця травня 2017 року, син залишився проживати з ним. Він має більш комфортні умови для проживання дитини, дитина звикла до домівки в якій мешкала з народження, для дитини є окрема кімната, багато іграшок. Разом з ним та сином в будинку мешкають його батьки, які приймали значну участь у догляді за сином та його вихованні. Вказує, що позивачка фактично не цікавиться умовами проживання дитини, коштів на утримання сина не надавала. Після припинення спільного проживання в травні 2017 року вперше прийшла відвідати сина 01.07.2017 року - на день народження дитини. В подальшому відвідувала сина час від часу, такі побачення тривали не більше години, хоча ні він ні члени його родини жодним чином не перешкоджали таким зустрічам. Також пояснив що працює у фермерському господарстві, яке належне його батьку, отримує стабільну заробітну плату та має інші підробітки. Графік його роботи ненормований, складений таким чином, що він має можливість доглядати за сином.

Представник служби в справах дітей пояснила що було проведене обстеження житлово побутових умов позивачки та відповідача, такі умови визнані задовільними. Крім того, з врахуванням інтересів дитини, визнано доцільним визначити місце проживання дитини з батьком.

Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили що є дідом та бабою ОСОБА_8 Данііла.Їх син - відповідач по справі та їх онук ОСОБА_7 від народження мешкають в їхній родині. До кінця травня 2017 року разом з ними мешкала і позивачка, яка пішла проживати до її батьків. Їх онук залишився проживати з батькм, який повністю піклується за ним, доглядає його. Позивачка дуже рідко відвідує дитину, хоча ніяких перешкод щодо тривалості та кількості таких зустрічей ні вони ні їх син не чинять. В будинку створені всі належні та необхідні умови для проживання онука.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 пояснила що є депутом вулиці за місцем проживання віповідача, зазначила що нічого поганого щодо позивачки сказати не може, вказала, що остання не працює.

Допитана як свідок ОСОБА_11 пояснила що є сусідкою відповідача, пояснила що відповідач має належні умови для проживання дитини саме з ним, дей проживала від народження.

Допитана як свідок ОСОБА_12 пояснила що часто приходила в гості до родини ОСОБА_8, коли ще з ними проживала позивачка та в такі відвідини бачила що позивачка не приділяла належної уваги своїм дітям.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьком є ОСОБА_6, матір"ю - ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно громадських характеристик, позивач та відповідач характеризуються позитивно, мають сертифікати щодо проходження наркологічного огляду. Відповідно довідки ФОП ОСОБА_9, ОСОБА_6 працює у зазначеному господарстві, йому нараховується заробітна плата в сумі 5000 гривень та має у власності трактор колісний. (а.с.46,47). Відповідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, такі умови визнані задовільними.(а.с.38). Відповідно висновку органу опіки та піклування Нижньосірогозької райдержадміністрації, визнано в інтересах дитини та доцільним визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_6 ( а.с. 91.92).

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно Принципу 6 Декларації прав дитини, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини суд враховує вік малолітньої дитини, забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини, а також те, що саме батько після припинення постійного спільного проживання з позивачкою, піклувався про стан здоров'я сина, його розвиток, забезпечував дитину достатнім харчуванням, одягом, взуттям. Суд враховує ставлення позивачки до своїх батьківських обов"язків після припинення спільного проживання - так, позивачка не заперечувала, що після припинення спільного проживання наприкінці травня 2017 року вперше відвідала сина лише на день його народження - 01.07.2017 року, а в подальшому такі відвідини сина були час від часу та не тривалі. Доказів, які б свідчили що відповідач перешкоджав таким відвідинам позивачкою не надано, також позивачка не зверталася до органу опіки та піклування з приводу будь - яких спірних питань щодо дитини. Також суд враховує що ОСОБА_6 має позитивну характеристику, працює, має стабільний заробіток, а позивач не працює, до липня 2017 року отримувала соціальну допомогу, після чого доходу не має. Крім того, суд приймає до уваги,що дитина від народження завжди проживала в будинку відповідача, де у неї склалася стабільна обстановка, проти цієї обставини не заперечувала і позивач. Також заслуговує на увагу та обставина, що бабуся і дідусь становили та становлять важливу частину сімейного життя дитини.

Таким чином, залишення проживати дитину з батьком повністю відповідає інтересам дитини, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст. 161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір"ю, третя особа: служба у справах дітей Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Нижньосірогозкий районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_13