У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центру ЕМД та МК м. Києва про поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх трудових прав у прохальній частині позову просить про скасування наказів, стягнення моральної шкоди, поновлення на роботі та про притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно пунктів 2 - 6 ст. 119 ЦПК України: позовна заява повинна містити: 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2016 року, зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в назві позову зазначається, що позивач пред'являє позовні вимоги немайнового і майнового характеру, а в прохальній частині позову зазначається про пред'явлення позовних вимог лише немайнового характеру.

При цьому, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить і в позові не викладено обставин та не зазначено доказів того, які конкретно позовні вимоги позивач пред'являє до відповідача.

Невизначеність самого позивача з конкретними позовними вимогами, позбавляє суд можливості на виконання вимог ст. 11 ЦПК України, розглянути позов у межах заявлених позовних вимог.

Якщо крім позовних вимог немайнового характеру, позивач заявляє і позовні вимоги майнового характеру, зокрема, це вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то в порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позов не містить ціни позову.

У порушення п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не зазначається поштовий індекс позивача та конкретний населений пункт місця проживання позивача та місця знаходження відповідача.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить і в позові не викладено обставин та не зазначено доказів того, про притягнення до якої конкретно відповідальності позивач просить притягнути винних осіб, про що вказується в п. 5 прохальної частини позову та про яких конкретно осіб взагалі йдеться в цьому пункті прохальної частини позову, оскільки сам позов пред'являється лише до одного відповідача.

У наданий строк від позивача до суду надійшло два різних позови, які в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, подані в одному примірнику, без їх копій у кількості відповідно до кількості відповідачів та позовні вимоги за якими є різними.

Зокрема, в одній редакції позову від 20.10.2017 року, яка головуючому передана 23.10.2017 року, позивач просить про скасування трьох наказів відповідача і поновлення на роботі та притягнення винних осіб до кримінальної і дисциплінарної відповідальності.

При цьому, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119 ЦПК України, зміст зазначеної нової редакції позову не містить і в цій новій редакції позову не викладено обставин та не зазначено доказів того, що саме в порядку цивільного судочинства вирішуються питання про притягнення осіб до кримінальної та дисциплінарної відповідальності.

В іншій редакції позову від 20.10.2017 року, яка головуючому також передана 23.10.2017 року, позивач просить про поновлення на роботі, визнання формулювання причин звільнення невірною, зміну формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди.

Невизначеність позивача із своїми конкретними позовними вимогами, позбавляє суд можливості розглянути справу в межах позовних вимог.

Невідповідність позову вимогам ст. 119 ЦПК України, позбавляє можливості відкрити провадження у справі.

У зв'язку з цим ухвалою суду від 23.10.2017 року, позов повторно залишено з без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

23.10.2017 року до канцелярії суду від позивача в одному провадженні надійшло два різних позови, позовні вимоги за якими є різними та які головуючому були передані 24.10.2017 року.

Зокрема, в одній редакції позову від 20.10.2017 року, яка головуючому передана 24.10.2017 року, позивач просить про скасування трьох наказів відповідача і поновлення на роботі та притягнення винних осіб до кримінальної і дисциплінарної відповідальності.

При цьому, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119 ЦПК України, зміст зазначеної нової редакції позову не містить і в цій новій редакції позову не викладено обставин та не зазначено доказів того, що саме в порядку цивільного судочинства вирішуються питання про притягнення осіб до кримінальної та дисциплінарної відповідальності.

В іншій редакції позову від 20.10.2017 року, яка головуючому також передана 24.10.2017 року, позивач просить про поновлення на роботі, визнання формулювання причин звільнення невірною, зміну формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди.

При цьому, в обидва позови позивач подає в одному провадженні.

Чинним ЦПК України, не передбачено розгляд в одному провадженні двох різних позовів одного і того ж позивача до одного і того ж відповідача.

Невизначеність позивача із своїми конкретними позовними вимогами в одному провадженні, позбавляє суд можливості розглянути справу в конкретних і визначених позивачем, межах позовних вимог у одному провадженні.

Невідповідність позову вимогам ст. 119 ЦПК України, позбавляє можливості відкрити провадження у справі.

За таких обставин, позов повторно підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центру ЕМД та МК м. Києва про поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарного стягнення, повторно залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: