РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року

Рівненський міський суд

в особі :судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Довбенко Г.В.

з участю представника позивача Гладчук З.Я.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Войтюк Т.Л.

представника органу опіки і піклування Подкаурі О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки і піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

08 грудня 2016 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки і піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_5 є матір»ю малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_5 схильна до вживання спиртних напоїв. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо виховання дитини, не цікавиться її розвитком, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не цікавиться її життям і здоров»ям, дитина з 05 серпня 2016 року проживає разом з батьком ОСОБА_2 в місті Корець, оскільки мати 04 серпня 2016 року добровільно передала свого малолітнього сина до служби у справах дітей Здолбунівської РДА. Зазначені обставини у відповідності до положень ст. 164 СК України вважаються достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав відносно мсалолітнього сина.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Гладчук З.Я. позовні вимоги підтримали повністю. Додатково пояснили, що малолітній ОСОБА_6, після того, як мати ОСОБА_5, в серпні 2016 року намагалась його викинути із вікна, був добровільно переданий останньою до служби у справах дітей Здолбунівської РДА, після чого, за письмовою заявою батька дитини - ОСОБА_2 був переданий йому на виховання. З серпня 2016 року хлопчик разом із батьком та його сім»єю проживає в м.Корець Рівненської області. Мати не цікавиться життям і здоров»ям сина, його духовними потребами, не відвідує його, не надає кошти на його утримання. Вважають, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог.

Просять суд, позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо її малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визначити місце проживання дитини разом із батьком, ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1

Представник відповідача - адвокат Войтюк Т.Л. заперечила проти задоволення позову, суду пояснила, що зі слів її довірительки, ОСОБА_5, остання бажає займатись вихованням сина, вона не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря - психіатра. Більше нічого пояснити не змогла, оскільки після укладення доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги 10.02.2017 року, ОСОБА_5 з нею не зустрічалась та на зв»язок не виходила, пояснень додаткових не надавала. Просить в задоволенні позову відмовити та надати ОСОБА_5 шанс виправитись, не позбавляти її батьківських прав стосовно малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Подкаура О.М. суду пояснила, що питання про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_6, розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 01.03.2017 року. На комісії були присутні батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Заслухавши пояснення батьків, комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями та своєю поведінкою загрожувала здоров»ю дитини. На даний час, дитина проживає разом з батьком ОСОБА_2 в м.Корець, в будинку створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Не заперечила проти задоволення позову.

Оцінюючи пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2 ст. 1 ст. 164 СК України, батьки або один із них можуть бути позбавлені судом батьківських прав у випадку ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Рівне, актовий запис про народження № 3230 від 11 грудня 2015 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.( а.с.5)

З оглянутого акту обстеження матеріально- побутових умов сім»ї, складеного службою у справах дітей Корецької РДА вбачається, що малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в АДРЕСА_1. В даній сім»ї створені належні умови для проживання, виховання, фізичного та розумового розвитку дитини ( а.с. 6)

Із заяви ОСОБА_2 від 05.08.2016 року вбачається, що останній просить службу у справах дітей Здолбунівської РДА забрати сина ОСОБА_6 собі на виховання ( а.с. 7)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, характеризується лише з позитивної сторони ( а.с. 8-11)

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3, але разом із дитиною до серпня 2016 року вона проживала за адресою АДРЕСА_4, в орендованій квартирі.( а.с. 23)

Відповідно до інформації КЗ « Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради встановлено, що до ОСОБА_5 впродовж серпня - вересня 2016 року тричі за адресою АДРЕСА_4 виїжджала швидка допомога. Під час огляду хворої від неї був запах алкоголю. ( а.с. 12)

Мати малолітньої дитини ОСОБА_5 на обліку у лікаря- нарколога та лікаря- психіатра не перебуває ( а.с. 61,62)

З дослідженого в судовому засіданні висновку про результати розгляду повідомлення ОСОБА_5 вбачається, що 04.08.2016 року о 13 год. 20 хв. вона звернулась у Здолбунівське відділення поліції з заявою, що потребує допомоги. В ході проведеної перевірки пояснила, що протягом тривалого часу вживає спиртні напої, внаслідок чого не може виконувати свої батьківські обов»язки по догляду за своїм сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.( а.с. 41 - 44)

З дослідженого в судовому засіданні висновку про результати розгляду повідомлення ОСОБА_5 від 02.09.2016 року вбачається, що 24.08.2016 року ОСОБА_2 близько 08 год. 30 хв. забрав від своєї співмешканки сина ОСОБА_6, оскільки остання зловживає спиртними напоями та не може повноцінно доглядати за малюком, про що останній повідомив органи опіки і піклування м.Здолбунів та м.Корець.( а.с. 50- 54)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 08-439 від 07.03.2017 року вбачається, що детально вивчивши матеріали справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, 1978 року народження, стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки і піклування встановив, що малолітня дитина разом із батьком проживає в АДРЕСА_1. В будинку створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони. ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2. Вона надала до служби у справах дітей письмове пояснення, в якому вказала, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно сина. До органу опіки і піклування ОСОБА_5 з питання повернення сина на проживання з нею не зверталась. Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_6, розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 01.03.2017 року. На комісії були присутні батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Заслухавши пояснення батьків, комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 23-24)

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 жодного разу не з»явилась, своїх пояснень не надала. Зі слів її представника, суду відомо, що остання заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, однак, в подальшому на зв»язок із своїм представником не виходила, своєї позиції і пояснень суду безпосередньо не надала.

Такі дії відповідача свідчать про відсутність інтересу до дитини.

Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є її ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав»(далі - Постанова), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Конвенції держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вживає спиртні напої, неодноразово викликала поліцію, і особисто пояснювала, що не спроможна доглядати свою дитину, піддавала дитину небезпеці, в органи опіки та піклування з питання повернення сина з серпня 2016 року та по даний час не зверталась, а відтак, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо свого сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Суд звертає увагу і на те, що відповідач на час розгляду справи не змінила своє ставлення до виховання дитини, та в судовому засіданні не встановлено, що остання має бажання та наміри приймати участь у вихованні свого сина, такі наміри та докази в судовому засіданні не здобуто.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач вихованням малолітнього сина не займається, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не цікавиться життям і здоров»ям сина, ухиляється від виконання свого батьківського обов»язку по його вихованню, не відвідує сина, не надає кошти на його утримання, вживає спиртні напої, що негативно впливає на розвиток дитини, суд вважає, що є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 народженя.

При вирішенні спору суд погоджується з висновком органу опіки та піклування від 07.03.2017 року № 08-439 про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

За таких підстав, сукупністю досліджених у справі переконливих доказів доведено, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов"язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз"яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ст.164, ст.169 СК України, ст.ст.60,213, 215, 218, 213 -215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки і піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, 1978 року народження, батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із батьком ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Н.Г.Кучина