Справа № 457/441/17
провадження №2/457/232/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

секретар судового засідання Болонна І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 19 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідaє строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому, «Тарифами Банку», що викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань станом на 19.03.2017 року виникла заборгованість 16715,50 грн., з яких: 294,54 грн. заборгованість за кредитом; 11858,97 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3289,82 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 772,17 грн. процентна складова штрафу. Відтак просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 16715,50 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій просив справу розглянути в його відсутності, а позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не визнає позовних вимог, тому що заборгованість є дуже великою. Кредитні кошти він отримував, однак не мав можливості погасити борг вчасно. Більше, ніж 5000 грн. боргу він не має можливості віддати, так як працює і отримує мінімальну заробітну плату.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 19 серпня 2013 року звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про відкриття рахунку і надання банківських послуг. На підставі його заявки йому було видано картку на суму кредитного ліміту 300,00 грн. з базовою процентною ставкою 30 %. Погашення заборгованості по кредитному ліміту проводиться як шляхом внесення коштів на карту, так і шляхом списання банком коштів з дебетної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджуються підписом у заяві. При укладанні такого договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 3.2 Умов і правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк, проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість надання кредиту на платіжну картку. Клієнт надає своє згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Пунктом 3.3 вказаних умов передбачено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту банком.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 зобовязань станом на 19 березня 2017 року виникла заборгованість 16715,50 грн., з яких: 294,54 грн. заборгованість за кредитом; 11858,97 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3289,82 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 772,17 грн. процентна складова штрафу, що вбачається з розрахунку, долученого до позовної заяви.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач порушив умови підписаного ним договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності з вимогами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України у разі невиконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором щодо забезпечення повернення кредиту кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, п. 1.1.5.20 Правил користування платіжною карткою передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. (В еквіваленті 500 грн. За кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. З урахуванням вказаної правової позиції суд вважає, що у вимозі про стягнення з відповідача штрафу слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.09.2014 р. у справі № 6-100цс14, яка згідно з вимогою ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, за правилами п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року; виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою ст. 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

З урахуванням того, що заявлена позивачем пеня у 3289,82грн. значно перевищує розмір збитків (3289,82грн. проти 294,52 грн. тіла кредиту), суд вважає можливим зменшити розмір пені до 295 грн.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 12448,51 грн. заборгованості за кредитним договором (294,54 + 11858,97 + 295 = 12448,51) та 1600 грн. судових витрат.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 543, 549, 551 ч.3, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 серпня 2013 року в розмірі 12448,51 грн. та понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1600,00 грн., а всього 14048,51 грн. (чотирнадцять тисяч сорок вісім гривень пятдесят одну копійку).

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча Т.В. Василюк