Справа № 222/1631/16-ц
Провадження № 2/222/25/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнень, вказуючи, що 08.12.2009 року відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 08.12.2009 року. Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідачка зобов'язалася повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак нею не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 30.04.2017 року відповідачка має заборгованість в сумі 47022,37 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3977,53 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 42044,84 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1000,00 грн. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 47022,37 грн. за кредитним договором № б/н від 08.12.2009 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Шуліков І.А. в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути без його участі. Крім цього, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в заяві-анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, але умовами договору (п. 2.1.1.2.3) визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. П. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Так, банком було неодноразово змінено кредитний ліміт в т.ч. 14.10.2013 року встановлено в розмірі 4000 грн. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта, а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Крім цього, відповідачкою не доведено відсутність заборгованості та відповідно виконання умов договору належним чином, що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачці було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року, на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідачки до банку не надходило. Також, зазначає, що відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, отже строк пере випущеної картки до останнього дня 04.2020 року, про що зазначає і сама відповідачка, а тому строк позовної давності, як загальний так і спеціальний позивачем при зверненні до суду дотримано. Відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що остання знала про умови кредитування та визнала свої зобов'язання за договором.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце і час розгляду справи. Надала суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких позов не визнала в повному обсязі. Зазначила, що при встановленому кредитному ліміті 4000 грн. позивач вказує на відсотки за прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 23820,61 грн., що по своїй сутті є штрафною санкцією - неустойкою, 2800 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1540,34 грн. - штраф (процентна складова). Проте, згідно ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Село Шевченко Нікольського району Донецької області, в якому вона проживає, є територією на якої здійснювалася антитерористична операція та продовжує бути включеним до зазначеного переліку, а тому банк безпідставно застосував до неї штрафні санкції у вигляді: неустойки - відсотків за прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 23820,61 грн., пені та комісії в розмірі 2800 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1540,34 грн. Щодо основної суми заборгованості, то 25.01.2017 року їй відкрито нову кредитну картку з кредитним лімітом 4000 грн. із строком дії 4/20 (квітень 2020 року) та внесено на погашення кредитного ліміту 5000 грн., а тому на теперішній час жодних боргових обов'язків перед банком вона не має. Також, зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж нею було зроблено в березні 2014 року, строк дії картки по якій вона сплачувала скінчився, а позивач звернувся до суду 12.12.2016 року. В січні 2017 року їй відкрито нову кредитну картку із строком дії 4/20, в зв'язку з чим строк позовної давності перервався та відлік почався заново з 25.01.2017 року. Крім цього, банк не мав права в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку, дії, які б свідчили про прийняття умов на збільшення процентної ставки нею не вчинялися. В задоволенні позову просила відмовити.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність не з'явившихся сторін.

Розглянувши письмові пояснення представника позивача та письмові заперечення відповідачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, які були витребуванні за клопотанням позивачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 08.12.2009 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць із розрахунку 360 днів на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8).

В вищевказаній анкеті-заяві є підпис відповідачки ОСОБА_2 про те, що вона ознайомлена та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді, т.б. відповідачка прийняла зазначені умови споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), дані Умови та правила надання банківських послуг визначають умови, на яких Приватбанк (далі - Банк) пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, вказані в Заяві та Пам'ятці Клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином, Клієнт висловлює свою згоду, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг (а.с. 10).

Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 (картрахунок № НОМЕР_1 від 23.03.2009 року) вбачається, що старт карткового рахунку 23.03.2009 року, SAMDN2818, НОМЕР_1, CRPL, Універсальна 55 днів, кредитний ліміт змінювався: 08.12.2009 року кредитний ліміт 500 грн. (зниження кредитного ліміту); 01.02.2010 року кредитний ліміт 2700 грн. (збільшення кредитного ліміту); 21.10.2011 року кредитний ліміт 2300 грн. (встановлення кредитного ліміту); 14.10.2013 року кредитний ліміт 4000 грн. (збільшення кредитного ліміту); строк дії картки 04/20. Дані операції було проведено у відповідності до Умов та Правил, узгодженими з клієнтом (а.с.112).

Відповідно до п.6.5. Умов клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.6.6. Умов клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку.

Відповідно до п.8.6. Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 47022,37 грн., з яких: 3977,53 грн. - залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 42044,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1000 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також, слід зазначити, що 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно п. 5 ч. 2 цього Розпорядження с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області, де зареєстрована та фактично проживає відповідачка ОСОБА_2, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачку ОСОБА_2 і звільняють її від обов'язку по оплаті пені на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України.

Отже, позивачем безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону нарахована пеня в сумі 1000 грн., а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином, враховуючи, що відповідачці ОСОБА_2 було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань, але ж на вимоги Банку вона не відреагувала, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2009 року, яка утворилась станом на 30.04.2017 року в розмірі 46022,37 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 3977,53 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 42044,84 грн., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також виходив з наступного.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності відповідно до статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 частково вносила платежів рахунок погашення кредиту, тобто вчинювала дії, що свідчить про визнання нею свого боргу та переривання строків позовної давності.

Таким чином посилання відповідачки на пропущення позивачем строків позовної давності є безпідставними.

Також, посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що нею 25.01.2017 року здійснено два перекази по 2500 грн. на погашення кредитного ліміту та на теперішній час жодних боргових обов'язків перед банком вона не має, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості, 25.01.2017 року сума в розмірі 2500 грн. вже врахована при остаточному розрахунку заборгованості відповідачки.

Щодо заперечень відповідачки відносно збільшення в односторонньому порядку процентної ставки слід зазначити наступне.

Так, пунктом 5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключними випадками розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше чім за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, в частині у виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 15.08.2014 року та 15.03.2015 року була повідомлена про зміну ставки за використання кредитних коштів з 01.09.2014 року - 2,9% та з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць відповідно (а.с. 130-131).

Таким чином, суд не бере до уваги ствердження відповідачки в обґрунтування своїх заперечень, оскільки позовні вимоги позивача підтверджені й доведені дослідженими в судовому засіданні доказами і не спростовуються матеріалами справи, а відповідачка умови договору визнала, про що свідчить її підпис в анкеті-заяві, та прийняла на себе певні зобов'язання, які належним чином не виконала.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 197, 209, 212-215, 260, 264 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 530, 610, 611, 629, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, ) - 3977 (три тисячі дев'ятсот сімдесят сім) гривень 53 копійки - заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2009 року, яка виникла станом на 30.09.2016 року, 42044 (сорок дві тисячі сорок чотири) гривні 84 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, а всього 47400 (сорок сім тисяч чотириста) гривень 37 копійок.

В решті частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська