Справа № 570/4450/17
Номер провадження 2/570/1682/2017
У х в а л а

17 жовтня 2017 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана позовна заява.

При підготовці позовної заяви допущені такі недоліки, що позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її, розглянути та винести рішення.

Стаття 119 ЦПК України визначає, що позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За положеннями статті 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам як ст. 119, так і ст. 120 ЦПК України.

В порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України позовна заява не оплачена судовим збором.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До сплати підлягають кошти за наступними реквізитами: на користь Рівненського районного суду Рівненської області на рахунок № 0295, МФО 833017, код ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходу 22030001, банк: ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260, сума - 640 грн.

Згідно положень ч.1 та ч.3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Отже, за наявності клопотання позивача про звільнення його від сплати судових витрат суд може прийняти таке рішення, зважаючи на майновий стан сторони.

Надалі.

Подання доказів є правом особи, а тому вимагати їх подання суд не може. Стороні позивача розяснюється, що неподання доказів може слугувати підставою для відмови в позові. За положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до вимог п.6,7, ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів, які додаються до заяви та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11 суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Позов містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що стосуються розірвання шлюбу.

В порушення вимог ст.119 ЦПК України до заяви не доданий оригінал правовстановлюючого документу, що свідчить про факт реєстрації шлюбу між сторонами, а саме свідоцтво про шлюб.

В подальшому звертається увага на наступне.

Стаття 109 ЦПК України визначає, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Стаття 110 ЦПК України визначає випадки підсудності справ за вибором позивача. Так, згідно ч.2 статті 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За наведеного слідує, що справа про розірвання шлюбу має розглядатися судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зі змісту заяви слідує, що відповідачка не є зареєстрованою на території Рівненського району Рівненської області.

Позивач, хоча й відбуває покарання у місцях позбавлення волі на території Рівненського району Рівненської області, проте не надав суду доказів того, що він має зареєстроване місце проживання чи зареєстроване місце перебування на території Рівненського району Рівненської області.

Отже, дана справа не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

Позивачеві пропонується подати позовну заяву, оформлену у відповідності до вимог ЦПК України, до суду за місцем реєстрації відповідачки.

У зв`язку з тим, що реквізити заяви не додержані, суддя згідно ч.1 ст.121 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Строк для виправлення недоліків визначений ЦПК України.

Якщо позивач виконає зазначені вимоги, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.