Справа №295/4762/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНО)

15.06.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА У СКЛАДІ:

Головуючого судді Перекупки І.Г. За участі секретаря Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом Житомирського державного університету імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 3513,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.08.2014 року між Житомирським державним університетом імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №533 про надання останньому освітніх послуг. За умовами договору Житомирський державний університет імені ОСОБА_1 зобовязувався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача за денною формою навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем спеціаліст за напрямом «Фізичне виховання» в період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався своєчасно вносити плату у розмірах та у строки, що встановлені договором. Вказує, що позивач виконав в повному обсязі всі взяті на себе зобовязання. 13.08.2014 року відповідно до наказу ректора Житомирського державного університету імені ОСОБА_1 №236с ОСОБА_2 зараховано на навчання до університету з 01.09.2012 року. Проте з 29.05.2015 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов договору. За період навчання згідно умов договору відповідач повинен внести на рахунок університету 9000,00 грн. Оскільки ОСОБА_2 отримав освітні послуги лише до 29.05.2015 року, тому нарахування за навчання складає 8013,00 грн. Відповідачем сплачено лише 4500,00 грн., різниця між тим, що мав сплатити відповідач за отримані освітні послуги і тим, що ним сплачено становить 3515,00 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 26).

Відповідач в судові засідання 01.06.2017 р. та 15.06.2017 року не зявлявся, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 19-25).

Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 11), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2014 року між Житомирським державним університетом імені ОСОБА_1 в особі ректора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір №533 про надання освітніх послуг (далі- Договір) (а.с. 4).

Згідно умов Договору позивач зобов'язався надати відповідачу освітню послугу за денною формою навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем спеціаліст за напрямом «Фізичне виховання» в період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року, а відповідач оплатити навчання в сумі 9000,00 грн.

Відповідно до п. 4.3 Договору оплата здійснюється до 01 вересня за перший семестр, до 01 лютого за другий семестр.

Згідно п. 6.1 дія Договору припиняється, в тому числі, у разі відрахування замовника-фізичної особи з навчального закладу за невиконання навчального плану та за порушення умов договору.

Наказом ректора Житомирського державного університету імені ОСОБА_1 №236-К (ос) відповідача з 01.09.2014 року зараховано студентом пятого курсу денної форми навчання (а.с.5).

Зі змісту витягу з наказу №123-К (ос) від 13.08.214 року ОСОБА_2 з 29.05.2015 року відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору (а.с.6).

Оскільки ОСОБА_2 отримував освітні послуги лише до 29.05.2015 року, нарахування за навчання складає 9000,00 грн. (по 900,00 грн. щомісяця). За весь період навчання відповідачем сплачено лише 4500,00 грн., тому сума заборгованості за 3 місяців 28 днів складає 3512,00 грн.

Розмір заборгованості підтверджений довідкою - розрахунком (а.с.7).

З метою досудового врегулювання спору 15.11.2016 року відповідачеві направлено лист №1/759 з пропозицією оплатити заборгованість (а.с. 8,9), однак, в добровільному порядку заборгованість сплачена не була.

Відповідно ч. 1ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. п. 8.9. ч. 2ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Її замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в розмірі, що встановлені договором.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,158, 169, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського державного університету імені ОСОБА_1 заборгованість за договором № 533 від 14.08.2014 року в сумі 3512,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського державного університету імені ОСОБА_1 судовий збір 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Суддя І.Г. Перекупка