У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом агрокооперативу приватних пайовиків «Перемога» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, витребування земельної ділянки, відшкодування майнової шкоди та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року агрокооператив приватних пайовиків «Перемога» (далі - АКПП «Перемога») звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 10 листопада 2006 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір оренди належної останній на підставі державного акта на право власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,6747 га, що розташована на території Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області на полі НОМЕР_1. У 2012 році ОСОБА_4 померла, спадкоємцем якої є ОСОБА_3

Відповідно до п. 40 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, договір оренди землі є чинним і його умови є обов'язковими для виконання як для позивача, так і для ОСОБА_3

Разом з тим відповідач порушила умови договору оренди землі, зайнявши вказану земельну ділянку, яку засіяла кукурудзою і, тим самим, знищила на ній посіви гречки, посіяні кооперативом. Внаслідок цього агрокооператив не зміг зібрати урожай гречки на вказаній земельній ділянці та отримати дохід від його продажу, чим йому завдано майнову шкоду в розмірі 33 707 грн 97 коп.

На його звернення щодо усунення порушень у користуванні орендованою земельною ділянкою ОСОБА_3 не реагувала та не дає можливості агрокооперативу використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору оренди землі.

Ураховуючи викладене, АКПП «Перемога» просив суд: витребувати у ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,6747га, що розташована на території Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької областіна полі НОМЕР_1; зобов'язати відповідача не чинити перешкоди АКПП «Перемога» у доступі та користуванні цією орендованою земельною ділянкою; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 33 707 грн 97 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 травня 2016 рокуу задоволенні позову АКПП «Перемога» відмовлено.

Справа апеляційним судом розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов АКПП«Перемога» задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_3 на користь АКПП «Перемога» земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,6747 га, що знаходиться на території Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди АКПП «Перемога» у доступі та користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 2,6747 га, що знаходиться на території Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області протягом дії договору оренди землі від 10 листопада 2006 року.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У частині відмови в задоволенні позову судове рішення не оскаржується, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову АКПП «Перемога», суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів, яким чином і що саме відповідач перешкоджає користуватись земельною ділянкою, а також те, що саме відповідач, пересіявши гречку кукурудзою, завдав позивачу збитки. Позивачем не доведено причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача і наслідками у вигляді завданої шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову АКПП «Перемога», виходив із того, що договір оренди землі чинний та його умови є обов'язковими для виконання сторонами, у тому числі ОСОБА_3 Позивач має право використовувати земельну ділянку, що є об'єктом оренди за її цільовим призначенням, а відповідач у свою чергу зобов'язана не перешкоджати йому користуватися орендованою ділянкою.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 10листопада 2006 року між ОСОБА_4 та АКПП «Перемога» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,6747 га, що знаходиться на території Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Даний договір зареєстрований у Вінницькій філії Центру Державного земельного кадастру 2 жовтня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і спадкоємцем належного їй майна є ОСОБА_3, яка прийняла спадщину.

ОСОБА_3 на земельній ділянці, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 і яка перебуває в оренді у позивача, у травні 2014 року по посівах гречки посіяла кукурудзу на зерно, а після сходів обох культур внесла гербіциди для знищення дводольних культур, у тому числі і посівів гречки на площі 2,6747 га, про що складено акт від 12 травня 2014 року та довідка АКПП «Перемога» від 8 вересня 2014 року, які затверджені сільським головою с. Летківка Тростянецького району Вінницької області

Згідно з листом Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 11 червня 2014 року та листом прокуратури Тростянецького району від 1 серпня 2014 року ОСОБА_3, не розірвавши попередньо укладений з АКПП «Перемога» договір оренди землі, винесла межі в натурі (на місцевості) та самостійно здійснює обробіток даної земельної ділянки.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Вимогами ст. 24 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та п. 29 договору оренди землі від 10 листопада 2006 року передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та п. 30 договору оренди землі від 10 листопада 2006 року орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Аналогічні положення викладені в п. 40 договору оренди землі від 10листопада 2006 року, укладеного з ОСОБА_4 і завіреного печаткою АКПП «Перемога» (а.с. 7).

Разом з тим у п. 40 договору оренди землі від 10 листопада 2006 року, що знаходиться на а.с. 53-54, який також завірено печаткою АКПП «Перемога», зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Однак апеляційним судом не надано цій обставині належної правової оцінки у силу ст. 212 ЦПК України та не здійснив правового аналізу змісту п. 40 договору оренди землі.

При цьому у п. 8 договору оренди землі встановлено, що договір укладено на десять років.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, зокрема, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди.

Крім того, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлені підстави припинення договору оренди землі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Проте апеляційний суд не надав належної правової оцінки обставинам строку дії договору, про що зазначав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 19 жовтня 2016 року та не взяв до уваги, що ОСОБА_3 не надала належних і допустимих доказів на підтвердження порушення АКПП «Перемога» істотних умов договору оренди земельної ділянки.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин, доводів сторін належним чином не перевірив, не врахував положення ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування в цій частині з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року в частині позову агрокооперативу приватних пайовиків «Перемога» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, витребування земельної ділянки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик