Провадження № 4-с/761/245/2017
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника ПАТ «Укрсоцбанк»: Гордона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №48959963,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2017 року до суду надійшла зазначена скарга.

У вимогах скарги скаржник просить: скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 02.03.2017 року, яка була винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозовою А.І. у виконавчому провадженні №48959963.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 04.06.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва був виконавчий лист №761/26965/14-ц згідно з яким у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором кредиту № 380/305/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 328 295,84 долари США (еквівалент у гривні - 4 305 308,46 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 186 050,79 доларів США (еквівалент у гривні - 2 439 890,90 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 115 784,94 долари США (еквівалент у гривні - 1 518 416,64 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 9 727,74 долари США (еквівалент у гривні - 127 570,66 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 16 732,38 долари США (еквівалент у гривні - 219 430,25 грн.) (а.с.8-15), та заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту № 380/306/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 286 995,23 долари США (еквівалент у гривні - 3 763 687,56 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 185 582,81 доларів США (еквівалент у гривні - 2 433 753,76 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 100 055,07 долари США (еквівалент у гривні - 1 312 133,36 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 455,42 долари США (еквівалент у гривні - 5 972,38 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 901,93 долари США (еквівалент у гривні - 11 828,07 грн.), звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею 107,80 кв.м., в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв.м., місце спільного користування площею 35,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції, яке належить на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 30 березня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1126д та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 24.04.2007 року в реєстровій книзі № 5017-266 за реєстровим № 5042П, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк сплачений ним при зверненні до суду судовий збір, в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 1 827,00 грн. з кожного.

13.10.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Як зазначає заявник, інших документів державним виконавцем в даному виконавчому провадженні не виносилось. Проте 05.03.2017 року в нежитлових приміщеннях, які є власністю заявниці та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що у вхідних дверях приміщення зламані замки, двері приміщення відкриті, майно, яке було в приміщенні в тому числі й грошові кошти зникли.

Заявник зазначає, що 02.03.2017 року державний виконавець Лозова А.І. з групою невідомих осіб зламали вхідні замки та проникли без рішення суду та без її дозволу як власника, без її участі до вказаних приміщень та вчинили там протиправні дії, чим порушили вимоги Закону.

10.03.2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, було виявлено, що 02.03.2017 року державним виконавцем без участі заявника було винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Заявник зазначає, що вказана постанова суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у відповідності до п.4, 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець лише за наявності вмотивованого рішення суду може проникнути до житла чи іншого володіння особи, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції.

В порушення вимог статей 18 та 19 Закону України «Про виконавче провадження» були порушені права заявника, як сторони виконавчого провадження, оскільки вона не мала можливості бути присутньою при проведенні виконавчих дій.

Заявнику, як боржнику у виконавчому провадженні у порушення положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не направлялась постанова від 02.03.2017 року.

Жодних документів про опис майна державним виконавцем в порушення ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» не виносилось.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.04.2017 року представник заявника скаргу підтримав та просив її задовольнити. В судове засідання, яке відбулось 16.06.2017 року заявниця та її представник не з'явилися, заявниця звернулася до суду з заявою про слухання справи в її відсутність та зазначає, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги на тій підставі, що на 02.03.2017 року було призначено опис нежитлових приміщень в межах двох виконавчих проваджень. Прибувши за вказаною адресою двері відкрили працівники туристичної агенції «Імперія С» засновниками якої були боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Працівники агенції впустили державного виконавця в приміщення, який назвав себе та мету з якою він прибув. Під час опису приміщення з'явився представник ОСОБА_6, який вів себе агресивно та відмовлявся надати документи що посвідчують його особу, тому державному виконавцю довелось викликати працівників поліції. Після їх приходу представник власників та працівники агенції залишили приміщення. Пізніше, для фіксації відсутності зламу замків дверей була викликана слідчо-оперативна група. Так як двері приміщення були відкриті, в приміщенні знаходились речі, державний виконавець склала постанови про опис та арешт майна, був змінений нижній замок у приміщенні для збереження речей та недоторканності приміщення та опечатане приміщення державним виконавцем. Весь цей час охоронець, який знаходився на поверсі, був присутній. 04.03.2017 року представнику Банку, як відповідальному за зберігання приміщення зателефонував охоронець та повідомив, що власниками приміщення зриваються пломби державного виконавця. Приїхавши на місце події представник банку виявила відсутність пломб на дверях та викликала поліцію, яка зафіксувала факт відсутності пломб. Потім 05.03.2017 року представнику Банку зателефонував охоронець та повідомив, що власник приміщення намагається відкрити двері приміщення. Пізніше зателефонував представник поліції та повідомив, що власник приміщення звернувся в поліцію із заявою в якій повідомив про зникнення з сейфу 150 000,00 доларів США. В цей же день власник приміщення змінив замки у дверях. 07.03.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та повторно опечатано приміщення. Втім зазначені пломби також було зірвано. А тому представник Банку вважає, що при проведенні опису було дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. До суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов'язки державного виконавця.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

Як встановлено в судовому засіданні, 06 березня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за яким у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором кредиту № 380/305/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 328 295,84 долари США (еквівалент у гривні - 4 305 308,46 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 186 050,79 доларів США (еквівалент у гривні - 2 439 890,90 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 115 784,94 долари США (еквівалент у гривні - 1 518 416,64 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 9 727,74 долари США (еквівалент у гривні - 127 570,66 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 16 732,38 долари США (еквівалент у гривні - 219 430,25 грн.) (а.с.8-15), та заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту № 380/306/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 286 995,23 долари США (еквівалент у гривні - 3 763 687,56 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 185 582,81 доларів США (еквівалент у гривні - 2 433 753,76 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 100 055,07 долари США (еквівалент у гривні - 1 312 133,36 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 455,42 долари США (еквівалент у гривні - 5 972,38 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 901,93 долари США (еквівалент у гривні - 11 828,07 грн.), звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею 107,80 кв.м., в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв.м., місце спільного користування площею 35,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції, яке належить на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 30 березня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1126д та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 24.04.2007 року в реєстровій книзі № 5017-266 за реєстровим № 5042П, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк сплачений ним при зверненні до суду судовий збір, в рівних частинах з ОСОБА_2 ОСОБА_6 по 1 827,00 грн. з кожного.

Рішення суду набрало законної сили та 04.06.2017 року суд видав виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 13.10.2015 року в межах виконавчого провадження №48959963 накладено арешт на нежилі приміщення №№1,2,3,4 (в літ «А») загальною площею 107,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції.

02.03.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лозовою А.І. при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 04.06.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва по справі №761/26965/14-ц про звернення стягнення на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 в межах виконавчих проваджень №№48960090 та 48959963 була винесена постанова про опис та арешт майна боржника.

Як вбачається з постанови, виконавчі дії проводились в присутності двох понятих та постановою було описано та накладено арешт на нежилі приміщення (в літ «А») загальною площею 107,8 кв.м., в тому числі №№1,2,3,4 площею 72,00 кв.м., місце спільного користування площею 35,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі поліпшення, переобладнання та реконструкції. Відповідальним зберігачем було призначено ОСОБА_7 (представник стягувача).

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Водночас зазначеною нормою передбачено, що примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду, тобто аналізуючи положення зазначеної норми закону можна зробити висновок, що для примусового проникнення до нежитлового приміщення на яке звернуто стягнення рішенням суду не обов'язкове рішення суду про примусове проникнення до житлового приміщення боржника.

Частина 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язок державного виконавця попереджати боржника про проведення опису приміщення на яке звернуто стягнення рішенням суду, як і не передбачено винесення будь-яких постанов перед проведенням опису майна боржника.

Представник заявника в скарзі зазначила, що під час проведення виконавчої дії - опису приміщення не була присутня боржниця, що є порушенням вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Проте варто зауважити, що бути присутнім при проведенні виконавчої дії є правом боржника, а не його обов'язком.

Водночас у відповідності до положень ч.5 ст.19 зазначеного Закону, Боржник зобов'язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Представник Стягувача в судовому засіданні пояснив, що двері приміщення відкрив працівник туристичної агенції, яка розміщувалась в цьому приміщенні, будь-яких неправомірних дій з боку державного виконавця при входженні до приміщення не було.

Доказів на підтвердження протилежного заявниця та її представник суду не надали.

Частина 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що присутність понятих є обов'язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Положення ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Скаржниця зазначала, що державний виконавець не направляла на її адресу копію постанови про опис та арешт майна. Проте варто зазначити, що заявником оскаржується сама постанова, а не дії державного виконавця щодо не направлення постанови. Направлення такої постанови скаржниці не впливає на законність прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем постанова про опис та арешт майна боржника від 02.03.2017 року відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересовані особи - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №48959963 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва до Апеляційного суду м.Києва.

СУДДЯ: Н.Г.Притула