Справа № 639/6385/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.12.1994 р., посилаючись на те, що протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів, постійних конфліктів та скандалів, напруженої моральної атмосфери в сім'ї, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин з 2016 р. Позивач вважає, що поновлення шлюбу недоцільно і суперечить його інтересам.

Відповідач проти позову заперечувала та стверджувала, що чоловік припинив вести з нею спільне господарство, проте вона намагається допомогти йому позбутися шкідливої звички, пов'язаної зі зловживанням алкогольними напоями.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до наступного.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.12.1994 р., неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім'ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2016 р. сторонам надавався шестимісячний строк для примирення, який до бажаних результатів не привів.

Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11 , якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки.

Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах-на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки з відповідачем позивач намірів не має, категорично заперечує проти подальшого збереження сім'ї.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 15, 60, 208, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 10 грудня 1994 р. в Палаці урочистих подій «Жовтневий» м.Харкова під актовим записом № 1091, розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -