Справа № 683/1904/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,

встановив:

27 липня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії №274/МК/2007-840, за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію на суму 115 000 доларів США під 14,4 відсотків річних строком до 14 червня 2012 року.

1 жовтня 2007 року відповідно до додаткової угоди №1 до Договору кредитної лінії №274/МК/2007-840, банк надав позичальнику транш у розмірі 115 000 доларів США, додатковою угодою №2 від 24 вересня 2010 року сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції.

Додатковою угодою №2 до договору кредитної лінії від 24 вересня 2010 року сторони встановили етап відстрочення сплати частини необхідного платежу згідно графіку та визначили суму кредиту в розмірі 92 406,27 доларів США.

Додатковою угодою №3 до договору кредитної лінії від 13 липня 2011 року, сторони погодили умови договору №274/МК/2007-840 в новій редакції та встановили, що залишок фактичної заборгованості на цей день за двома траншами становить 122 678,45 доларів США.

5 січня 2012 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін та доповнень за №4 до договору кредитної лінії, та викладено його у новій редакції, зокрема встановлено розмір кредитного ліміту до 119 935,59 доларів США, визначено суму 1 траншу в розмірі 88 551,98 дол. США та суму 2 траншу в розмірі 31 383,61 дол. США. Визначено строки користування траншами, 1 до 26 січня 2016 року, №2 до 26 вересня 2013 року. в сумі 50 000 грн.

1 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №274/1, за умовами якого поручитель поручився перед кредиторм за належне виконання зобовязань ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором №274/МК/2007-840 від 28 вересня 2007 року, а саме до 26 вересня 2012 року повернути кредит в сумі 115 000 дол. США.

Позичальник ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 червня 2015 року його заборгованість перед кредитором становить 89 993,50 дол. США та 492 106 грн 78 коп. пені та штрафу. Оскільки відповідачі в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відмовляються, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі.

Представник відповідачів подав до суду заяви, в яких задоволенні позову до ОСОБА_3 просив відмовити, оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня2017 року договір поруки №274/1 від 1 жовтня 2007 року визнано припиненим та таким, що втратив чинність, а договором про внесення змін і доповнень до договору поруки визнано недійсними. В задоволенні вимог до ОСОБА_2 просив відмовити з тих підстав, що строк повернення кредиту ще не настав, крім цього Законом України «Про захист прав споживачів» надання кредитів в іноземній валюті заборонено, з огляду на що укладений договір відповідно до ст.215 ЦК України є нікчемним. Також представник відповідача ОСОБА_2 додатково зазначив, що позичальником згідно наданого розрахунку сплачено кредит в сумі 123 731 дол. США, а тому має місце порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 28 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії №274/МК/2007-840, за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію на суму 115 000 доларів США під 14,4 відсотків річних строком до 14 червня 2012 року.

1 жовтня 2007 року відповідно до додаткової угоди №1 до Договору кредитної лінії №274/МК/2007-840, банк надав позичальнику транш у розмірі 115 000 доларів США, додатковою угодою №2 від 24 вересня 2010 року сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції.

Додатковою угодою №2 до договору кредитної лінії від 24 вересня 2010 року сторони встановили етап відстрочення сплати частини необхідного платежу згідно графіку та визначили суму кредиту в розмірі 92 406,27 доларів США.

Додатковою угодою №3 до договору кредитної лінії від 13 липня 2011 року, сторони погодили умови договору №274/МК/2007-840 в новій редакції та встановили, що залишок фактичної заборгованості на цей день за двома траншами становить 122 678,45 доларів США.

5 січня 2012 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін та доповнень за №4 до договору кредитної лінії, та викладено його у новій редакції, зокрема встановлено розмір кредитного ліміту до 119 935,59 доларів США, визначено суму 1 траншу в розмірі 88 551,98 дол. США та суму 2 траншу в розмірі 31 383,61 дол. США. Визначено строки користування траншами, 1 до 26 січня 2016 року, №2 до 26 вересня 2013 року. в сумі 50 000 грн.

В забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором позичальником 1 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №274/1, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання зобовязань ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором №274/МК/2007-840 від 28 вересня 2007 року, а саме до 26 вересня 2012 року повернути кредит в сумі 115 000 дол. США.

Однак при цьому судом враховується та обставина, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня 2017 року, яке набрало чинності 7 лютого 2017 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ВАТ КБ «Надра», яким було визнано договір поруки №274/1 від 1 жовтня 2007 року припиненим та таким, що втратив чинність, визнано недійсним договір про внесення змін та доповнень №3 до договору поруки №274/1 від 5 січня 2011 року, визнано недійсною додаткову угоду №1 до договору поруки №274/1 від 13 липня 2011 року.

Позичальник ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 червня 2015 року його заборгованість перед кредитором становить 89 993,50 дол. США, яких заборгованість за кредитом становить 80 995,43 дол. США, 8 998,07 дол. США, крім цього була нарахована пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 362 272 грн 53 коп., а також штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 129 834 грн. 25 коп.

Дані факти підтверджуються договором про відкриття кредитної лінії, додатковими угодами №1,2,3, договором поруки, копією рішення суду, статутом ПАТ КБ «Надра».

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі

та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 п.3 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня 2017 року договір поруки за №274/1 від 1 жовтня 2007 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було визнано припиненим та таким, що втратив чинність, суд приходить до висновку, що підстав для покладення обовязку на поручителя нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором не має, з огляду на що в задоволенні вимог до ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі.

Суд, частково погоджується із наданим банком розрахунком заборгованості щодо тіла кредиту, відсотків та пені, однак що стосується штрафу, то в цій частині слід відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п.4.3 Договору про внесення змін та доповнень №4 до договору кредитної лінії від 5 січня 2012 року у разі прострочення позичальником виконання зобовязання визначеного п.2.11 (внесення щомісячних платежів по кредиту та відсоткам до 5 числа поточного місяця) на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30 дня прострочення зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми несплаченого платежу (несплаченої частини щомісячного платежу за кожен випадок.

Банк, штраф нарахував в розмірі 10 відсотків від суми простроченого кредиту, однак у наданому розрахунку наведене обґрунтування суперечить умовам договору, а в помісячних розрахунках заборгованості відомості про нарахування штрафу відсутні, з огляду на що, в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити.

Посилання представника відповідача на те, що кредит відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не міг надаватися у валюті, а тому укладений договір є нікчемним на увагу не заслуговують, оскільки на час укладення договору, а саме 28 вересня 2007 року в ст.11 вищезазначеного Закону таких застережень не було. Відповідні зміни були внесені на підставі Закону N 3795-VI від 22.09.2011 р.

Крім цього представник відповідача ОСОБА_2, обґрунтовуючи несправедливість, недобросовісність умов договору, як підставу для відмови у позові, у встановленому законом порядку окремі положення договору з якими не погоджувався не спорював їх недійсність в судовому порядку, як це передбачено ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». А оскільки сторони вільні в укладенні договору, виходячи із положень ст.627 ЦК України, тому умови договору погоджені сторонами відповідно до ст.629 ЦК України є обовязковими для виконання, з огляду на що відповідні заперечення також на увагу не заслуговують.

Враховуючи викладене, суд зважаючи на те, що ОСОБА_2 не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «Надра», з нього слід стягнути заборгованість по кредитному договору, відсотки та пеню.

Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 3 654 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 2 321 314 грн., що становить 94,7 відсотка від ціни позову 2 451 148 грн 29 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 460 грн 34 коп. = 3 654 грн. х 94,7%/100%.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 533, 536, 610, 611 п.1, 612 ч.1, 1046, 1048 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» () заборгованість за договором кредитної лінії №274/МК/2007/840 від 28 вересня 2007 року в сумі 89 993,5 дол. США, що на день винесення рішення еквівалентно 2 370 536 грн 03 коп., пеню в сумі 362 272 грн 53 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 3 460 грн 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя