Справа № 204/295/17
Провадження № 2/204/1031/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/2013-ц, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, встановивши аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає із позивачкою. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2013 року було стягнуто ОСОБА_1 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 11 березня 2013 року і до його повноліття. У звязку з тим, що відповідач постійно приховував розмір своїх доходів, жодної допомоги щодо виховання дитини, жодних виплат та щомісячних зносків до навчального закладу, в який ходив їхній син, не робив, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, не брав участі у додаткових витратах викликаних хворобами дитини, позивачкою 22.08.2014 року була подана позовна заява про зміну розміру аліментів, однак під час її розгляду вони прийшли згоди, відповідно якої ОСОБА_1 мав щомісячно до повноліття дитини сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень. Однак починаючи з травня 2016 року ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобовязання перед дитиною, прохання позивачки про виплату аліментів та допомогу ігнорує та відмовляється від будь-якої участі у вихованні їхнього сина. При цьому, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень одна позивачка не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки на теперішній час він працює.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила закінчити розгляд справи без її участі. Ще раніше, в попередньому судовому засіданні, підтримувала свої позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги позивачки та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 700 грн., оскільки він працює в підприємстві «Водоканал» та має не великі заробітки, і йому треба, щоби в нього залишалися якісь кошти на зустрічі з дитиною, а також, щоби він мав можливість купувати щось дитині, бо аліменти, які він сплачує на дитину, використовуються позивачкою на власні потреби.

Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/13-ц з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 11 березня 2013 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_4, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць (а.с.42).

На підставі вищевказаного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/13-ц, судом був виданий відповідний виконавчий лист № 204/1801/13-ц від 14.05.2013 року.

Зазначений виконавчий лист № 204/1801/13-ц від 14.05.2013 року знаходиться на виконанні в Синельниківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, судом встановлено, що при ухваленні Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 12 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, він не мав офіційного працевлаштування та мав мінливий дохід, у звязку з чим розмір аліментів був встановлений у твердій грошовій сумі, в порядку ст. 184 СК України.

Разом з тим, позивачка вказала, що на теперішній час відповідач офіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу, а відповідач, в свою чергу, підтвердив такі її твердження та вказав, що він працює в підприємстві «Водоканал».

Таким чином, обставини щодо офіційного працевлаштування відповідача визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З урахуванням вищевказаного, у позивача (платника аліментів) змінилися обставини, які були при стягненні з нього аліментів у розмірі 400 грн., оскільки згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, оскільки платник аліментів на теперішній час має постійне, стійке джерело доходу, аліменти мають бути визначені в частині від його заробітку (доходу), що передбачено положеннями ч. 1 ст. 183 СК України, згідно якої, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому, суд вважає можливим змінити розмір стягуваних з позивача аліментів.

Позивачка просила суд визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, позивачкою не надано суду належних та переконливих доказів того, що позивач має змогу сплачувати аліменти саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Тому, заявлені нею вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду даної справи судом не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй дитині в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, який (розмір) буде достатнім для утримання малолітньої дитини та сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, і гарантуватиме дитині належний рівень життя.

У звязку з вищевказаними обставинами та положеннями ст. ст. 182, 183 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів стягуваних з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/2013-ц, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, встановивши аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 640 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, суд вважає необхідним відкликати виконавчий лист № 204/1801/13-ц, виданий 14.05.2013 року за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/2013-ц, з Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області після набрання даним рішенням суду законної сили та повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом, якщо така є.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 180-184, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 179, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/2013-ц, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, встановивши аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист № 204/1801/13-ц, виданий 14.05.2013 року за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року по цивільній справі № 204/1801/2013-ц, з Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області після набрання даним рішенням суду законної сили та повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом, якщо така є.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова