справа № 361/4821/16-ц
провадження № 2/361/284/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів спілкування та участі у вихованні дітей батькові, який проживає окремо від них,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення йому систематичних побачень з дітьми без присутності матері ОСОБА_6, із відвідуванням дітьми місця проживання батька за адресою: Київська область, Броварський район, село Вільне, вулиця Садова, буд. 2-А, з 13.00 год. першої і третьої суботи місяця до 18.00 год. неділі, канікулярний період з 01 по 15 серпня, перша половина осінніх, зимових і весняних канікул у рівних частинах та зобовязати ОСОБА_6 не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми.

В обґрунтуванні позову зазначав, що з 07 листопада 2003 року він і ОСОБА_6 перебували у шлюбі та проживали однією сімєю. Від шлюбу мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. З весни 2015 року сімейне життя між ними погіршилося, через сварки і непорозуміння, з ініціативи відповідача, вони стали проживати окремо. Він із сином ОСОБА_9 стали проживали за вказаною вище адресою у селі Вільне у його (позивача) матері. З липня 2015 року відповідач ОСОБА_6 почала проживати з іншим чоловіком ОСОБА_11 ОСОБА_1 початку серпня 2015 року їхня дочка ОСОБА_10 теж стала проживати з батьком у селі Вільне. Близько півроку ОСОБА_6 життям дітей не цікавилася. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

У грудні 2015 року ОСОБА_6 забрала дітей з їхнього постійного місця проживання до себе у місто Бровари, мотивуючи це тим, що діти не бажають більше проживати з батьком і бабусею у селі Вільне. Для визначення місця проживання малолітніх дітей він звернувся до органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 29 березня 2016 року № 204 місце проживання малолітніх сина ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_8 визначено з матірю. Іншим рішенням від 19 квітня 2016 року № 253 виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування визначив порядок участі батька у вихованні малолітніх дітей та встановив йому такі дні і години зустрічей з дітьми: перша і третя субота місяця з 13.00 год. до неділі 18.00 год., канікулярний період з 01 по 15 серпня, перша половина осінніх, зимових та весняних канікул у рівних частинах. Однак це рішення органу опіки та піклування ОСОБА_6 не виконує, 07 і 21 травня 2016 року побачитися з дітьми за місцем їхнього проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, він, батько, не зміг, оскільки відповідач (мати дітей) йому у цьому перешкоджала, тому він змушений був звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні позов підтримали, надали аналогічні пояснення, будучи допитаними як свідки, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_13 у суді позов визнали частково, враховуючи обставини справи, не заперечували проти визначення судом таких днів і годин побачень батька з дітьми: перша і третя субота місяця з 13.00 год. до 18.00 год. Вважають, що примушування дітей до більш тривалого спілкування з батьком негативно впливатиме на їх психологічний стан і розвиток.

Представники третьої особи: ОСОБА_14 і ОСОБА_15 у суді позов підтримали, вважали можливим визначення позивачу днів і годин побачень з малолітніми дітьми, вказаних у позовній заяві та у рішенні орану опіки та піклування, оскільки між батьками дітей існує міжособистісний конфлікт, добровільно дійти згоди щодо участі батька у вихованні дітей вони не можуть.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що із 07 листопада 2003 року сторони перебували у шлюбі. У період шлюбу у них 24 квітня 2004 року народися син ОСОБА_9, 22 вересня 2009 року дочка ОСОБА_10.

Проживали вони за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Франка, буд. 42/1. Із весни 2015 року подружні відносини між сторонами погіршилися та вони стали проживати окремо, позивач ОСОБА_7 із сином ОСОБА_9 за адресою: село Вільне Броварського району Київської області, вулиця Садова, буд. 2-А, у матері позивача, відповідач ОСОБА_6 із дочкою ОСОБА_10 за вказаною вище адресою у місті Бровари. Із серпня 2015 року малолітня дочка сторін ОСОБА_8 теж стала проживати разом із батьком у селі Вільне. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року шлюб між позивачем ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_6 розірвано. Із грудня 2015 року малолітні діти сторін проживають з матірю ОСОБА_6 за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Франка, буд. 42/1. Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки та виник спір щодо місця проживання дітей та участі батька, який проживає окремо від них, у їхньому вихованні та спілкуванні з дітьми.

29 березня 2016 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за № 204, враховуючи висновок органу опіки та піклування від 29 березня 2016 року за № 1-18/434, місце проживання двох малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено із матірю ОСОБА_6

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19 квітня 2016 року № 253 як органом опіки та піклування за заявою позивача ОСОБА_7 призначено порядок участі батька у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які проживають з матірю ОСОБА_6, визначивши такі дні і години зустрічей з дітьми окремо проживаючому батькові ОСОБА_7: з 13.00 год. першої і третьої суботи місяця до 18.00 год. неділі, канікулярний період: у період літніх канікул з 01 по 15 серпня, перша половина осінніх, зимових і весняних канікул у рівних частинах, враховуючи інтереси дітей.

Аналогічне рішення прийнято виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області 15 листопада 2016 року № 682 та надано суду висновок органу опіки та піклування щодо зустрічей батька з дітьми у зазначені вище дні та години.

Суд встановив, що у визначені вказаним рішенням органу опіки та піклування дні і години побачень батька з дітьми, а саме: 07 і 21 травня 2016 року (перша і третя субота місяця) позивачу ОСОБА_7 із малолітніми дітьми: сином ОСОБА_9 і дочкою ОСОБА_10 побачити не вдалося, мати дітей ОСОБА_6 спілкуванню батькові з дітьми перешкоджала, рішення органу опіки та піклування не виконувала, спільних дітей для побачення з батьком не надала, що підтверджується поясненнями позивача ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_12, допитаних у суді як свідків, показаннями свідка ОСОБА_16, висновком Броварського відділу поліції ГУ НП у Київській області від 23 травня 2015 року.

У ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст. 15 цього Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ч. 1 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_4 України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом положень ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Малолітній син сторін ОСОБА_7 у суді пояснив, що ні він, ні його молодша сестра ОСОБА_8 проживати з батьком ОСОБА_7 у селі Вільне та їхати туди на вихідні дні не бажають, оскільки батько там проживає з іншою жінкою. Бажання спілкуватися з батьком він теж не має.

Із висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 15 листопада 2016 року № 1-18/2192 видно, що позивач ОСОБА_7 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, для виховання, розвитку та проживання дітей у будинку створено належні умови. Працює він лікарем стоматологом-ортопедом у Приватному підприємстві Колективна медицина, зарекомендував себе відповідальним працівником. Із його заробітної плати перераховуються аліменти на дітей на користь ОСОБА_6

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, висновок органу опіки та піклування, думку малолітнього сина сторін ОСОБА_7, виходячи з інтересів дітей, права батька на спілкування з дітьми та його участь в їхньому вихованні, наявність неприязних на даний час стосунків між сторонами, суд вважає необхідним визначити такий порядок участі батька ОСОБА_7 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_7, 24.04.2004 р. н., та дочки ОСОБА_8, 22.09.2009 р. н., встановивши наступні дні і години побачень з дітьми: перша і третя субота кожного місяця з 13.00 год. до 18.00 год. та перша і третя неділя кожного місяця з 10.00 год. до 15.00 год., які мають проводитися за місцем проживання дітей або у громадських місцях.

У подальшому в разі зміни обставин та за наявності спору, позивач не позбавлений можливості звернутися відповідно до ст. 158 СК України до органу опіки та піклування або згідно із ст. 159 СК України до суду для встановлення іншого способу його участі у вихованні дітей, зокрема збільшення часу і днів побачень та зміни місця зустрічей.

Суд вважає, що вказувати у рішенні суду про те, що ці зустрічі мають відбуватися без присутності матері дітей ОСОБА_6 необхідності немає, оскільки ця вимога не ґрунтується на вимогах закону.

Також з метою захисту прав позивача, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_7 перешкоди у спілкуванні з малолітніми дітьми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити порядок участі батька ОСОБА_5 у вихованні малолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши такі дні і години побачень та спілкування батька із дітьми: перша і третя субота кожного місяця з 13.00 год. до 18.00 год., перша і третя неділя кожного місяця з 10.00 год. до 15.00 год.

Зазначені побачення проводити за місцем проживання дітей та у громадських місцях.

Зобовязати ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_5 у спілкуванні із сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.