АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 16 червня 2017 року даний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» суму у розмірі 18 182 грн. 48 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Посилається на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що вона з банком у кредитних відносинах не перебувала, кредитний договір, про існування якого заявляє позивач, є неукладеним, оскільки відповідач лише зверталася до банку для отримання кредитної картки, однак кредитний ліміт по ній відкрито не було. Окрім того, заявник зазначає, що нею не було підписано умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною картою, які є складовими кредитного договору. Звертає увагу на те, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що була підписана нею, відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов'язання, у вказаній заяві був зазначений кредитний ліміт у розмірі 4 000 грн., однак у позовній заяві банк зазначив іншу суму, яка була на його думку отримана ОСОБА_2 - 6 000 грн. Апелянт також вважає, що розрахунок заборгованості, долучений банком до позовної заяви, не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку.

В суді апеляційної інстанції представник позивача Штронда А.М. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач не виконувала своїх договірних зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту і процентам за несвоєчасне виконання зобов'язання позичальником, добровільно її у повному обсязі не сплатила, а відтак вона підлягає стягненню з нього з нарахуванням пені, комісії та штрафів, що передбачені договором.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується .

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 23.03.2012 року між позивачем та відповідачем у справі був укладений кредитний договір шляхом складання та підписання ОСОБА_2 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якої на її ім'я було оформлено платіжну картку кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом у сумі 4 000,00 грн. та базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору у розмірі 30% на рік на залишок заборгованості.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

23.03.2012 року відповідачка власноручно підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання кредитної картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання, видав відповідачці кредитну картку та відкрив картковий рахунок. Відповідачка отримала кредитний ліміт та користувалась грошима, що вбачається з виписки з її рахунку та розрахунку заборгованості, наданого представником позивача.

Підписуючи анкету-заяву про оформлення кредитної картки, ОСОБА_2 погодилася з тим, що дана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, становлять договір про надання послуг.

Згідно із п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 вбачається, що кредитний ліміт на виконання вимог п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг ОСОБА_2 був встановлений банком у розмірі 6 000 грн. (а.с. 87)

Крім того, згідно з випискою по рахунку НОМЕР_1, що була надана представником позивача до суду апеляційної інстанції, слідує, що з моменту видачі ОСОБА_2 кредитної картки остання користувалася нею шляхом проведення карткою розрахунків за придбаний товар, зняття готівки, поповнення готівкою картки.

У п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентах за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 отримувала кредитну картку та користувалася нею, однак умови Договору не виконувала належним чином.

Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Відомостей про те, що відповідачка зверталася до банку із заявою про припинення дії договору матеріали справи не містять.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 29.02.106 року заборгованість ОСОБА_2 становить 18 182, 48 грн., з яких:

- 5 819, 34 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9 521, 12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 842, 02 грн. - штраф (процентна частина).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Розрахунок, поданий позивачем, відповідачем не спростований, свого розрахунку ним не подано до суду першої інстанції, не долучено такого й до апеляційної скарги, тому колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції підставно виходив з розрахунку наданого позивачем і стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у зазначеному в рішенні суду розмірі, виходячи з умов договору та положень ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України.

Доказів на підтвердження тому, що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення спірний кредитний договір був визнаний судом недійсним відповідачем надано не було,у межах даної справи зустрічний позов ним не заявлений.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач :

Судді :

Справа № 761/15322/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 8671 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.