Справа № 347/1544/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 подала на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із позовних вимог вбачається, що 04 лютого 2016 року ОСОБА_2, отримав від неї грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, які зобов'язувався повернути до 05 грудня 2016 року по 200 доларів США кожного місяця до 05 числа. Укладення договору позики підтверджується договором позики, а факт передачі коштів відповідачу - розпискою. Проте по сьогоднішній день відповідач жодних коштів не повернув. Просить позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не зявляється, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У звязку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав:

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із договору позики від 04.02.2016 року (а.с.8) та копії розписки від 04.02.2016 року (а.с.9), ОСОБА_2 отримав на власні потреби у ОСОБА_1 позику в розмірі 2000 доларів США та зобовязався повернути його через 10 місяців.

Із змісту боргової розписки вбачається, що сторони фактично погодили всі істотні умови, як це передбачено в ст.207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Ст 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки розпискою від 04 лютого 2016 року встановлено окремі самостійні зобов'язання (виплату боргу частинами щомісячно по 200 доларів до 5-го числа наступного місяця), які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, тому боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання з дня несплати визначеного розпискою чергового платежу, тобто з березня 2016 року.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" визначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми боргу на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості.

Всього з березня 2016 року по травень 2016 року інфляційні втрати щодо неповернення відповідачем боргу складають 252,80 дол. США, що стверджується розрахунком інфляційних втрат, який долучено до матеріалів справи (а.с.6).

Згідно розрахунку трьох відсотків річних (а.с.7), за період з березня 2016 року по червень 2017 року, загальний розмір становить 56.71 долар США.

Отже, загальна сума простроченого грошового зобов'язання відповідача з врахування встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних становить: 2000.00+252.80+56,71=2309,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 10.08.2017р. (1 долар США=25,72 гривень) становить 59400, 60 грн.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 197, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МЕ 558307 виданий Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 28.10.2004 року, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, жительки вул.Січових Стрільців, 48а, с.Тростянець, Снятинського району, Івано-Франківської області, заборгованість в розмірі 59400 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста) гривень 60 коп., а також 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.В. Сабадах