АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2668/17 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Малінської С.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 лютого 2017 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Департамент реєстрації Харківської міської ради про припинення права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Департамент реєстрації Харківської міської ради про припинення права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 25 грудня 2012 року відповідачем укладено договір купівлі-продажу 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою м. Харків, вул.. Шульженко Клавдії, б. 48. Того ж дня, ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини вищезазначеного житлового будинку. Рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку, що належить територіальній громаді м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0862 га, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Шульженко Клавдії, б. 48 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказаним рішенням Харківської міської ради попереджено відповідачку, що частина земельної ділянки площею 0,0345 га розташована в межах «червоних ліній» пр.. Ілліча, на її використання встановлено обмеження містобудівного характеру: заборона нового будівництва; попереджено, що будь-яке будівництво та зміна цільового призначення земельної ділянки без відповідного дозволу не допускається. Проте, 04 серпня 2015 року до Харківської міської ради надійшла скарга ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 46 кв.2, щодо самовільного розміщення відповідачкою платної автостоянки, шиномонтажу, автомийки та станції технічного обслуговування транспортних засобів на земельній ділянці, розташованій за адресою м. Харків, вул. Шульженко Клавдії, б. 48. У серпні 2013 року управлінням містобудування та архітектури погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові. Проектна документація на будівництво по вул. Шульженко Клавдії, 48 управління містобудування та архітектури не погоджувалася та вихідні дані, а саме будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, за вказаною адресою не надавалися. Відповідно до листа Департаменту земельних відносин від 02.12.2014 року під час обстеження вказаної земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка за вищевказаною адресою площею 0,0862 га огороджена бетонним парканом та використовується для обслуговування навісів, шиномонтажу та автостоянки. Житловий будинок на земельній ділянці відсутній. Тоді як земельні ділянки, на яких розташовані обєкти торгівлі, згідно з УКЦІЗ віднесено до земель іншого цільового призначення землі комерційного використання. Відповідно до зазначеної Класифікації видів цільового призначення земель «будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та «будівництво та обслуговування будівель торгівлі» є різними видами цільового призначення земельних ділянок. Проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не складався, відповідач до харківської міської ради щодо прийняття рішення про зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки не зверталася та відповідно рішення не приймалося. На думку Харківської міської ради відповідачка фактично використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, внаслідок чого права територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради порушуються як через невиконання встановленого режиму землекористування, так і через ненадходження коштів до місцевого бюджету від відповідача у випадку, коли розмір плати за землю, що надходить від неї до місцевого бюджету, не відповідає розміру плати за землю, який мав би сплачуватися відповідачем до місцевого бюджету, виходячи із фактичних умов використання земельної ділянки. Тому, вважає, що є всі підстави для примусового припинення її права на земельну ділянку і передачі земельної ділянки до земель запасу м. Харкова.

У звязку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, Харківська міська рада просила суд припинити ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0862 га по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові, яка була надана для будівництва та експлуатації житлового будинку, господарських будівель і споруд; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,0862 га по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові за ОСОБА_1 шляхом скасування відповідно запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; зобовязати ОСОБА_1 передати земельну ділянку загальною площею 0,0862 га по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові до земель запасу міста Харкова; зобовязати ОСОБА_1 оформити право користування земельною ділянкою загальною площею 0,0862 га по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові на умовах оренди; стягнути судові витрати на користь Харківської міської ради.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що акт обстеження земельної ділянки від 01.12.2014 року №2657/14, на який посилається представник позивача, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки акт одержаний з порушенням вимог закону та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на повагу до приватного та сімейного життя», якою визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, з винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно з законом. Зауважив, що Харківська міська рада в галузі земельних відносин має право вирішувати питання лише щодо земель комунальної власності, крім земель приватної та державної власності. При цьому оспорювана земельна ділянка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Посилання представника позивача на те, що на вказаній земельній ділянці відсутній житловий будинок спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також правовою реєстрацією декількох осіб за зазначеною адресою. Пояснив, що в домоволодінні №48 по вул.. Шульженко Клавдії у м. Харкові проживає відповідач ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком - ОСОБА_4 Крім них у вказаному домоволодінні зареєстровані її син ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6 та їх неповнолітній син ОСОБА_7; а також син відповідача ОСОБА_8, його дружина ОСОБА_9 та їх син ОСОБА_10. У чоловіка відповідача ОСОБА_1 та у її синів є автомобілі. Крім того, близькі родичі ОСОБА_1В, зареєстровані та проживають в будинку №97 по пр.. Ново-Баварському у м. Харкові, який розташований навпроти через дорогу від домоволодіння відповідача. У звязку із відсутність власних гаражів, близькі родичі ОСОБА_1 залишають на ніч належні їм транспортні засоби на території домоволодіння №48 по вул.. Шульженко Клавдії у м. Харкові. Вважає, що фотоматеріал, який долучений до матеріалів справи, також є неналежним доказом, оскільки з цих фотографій не вбачається адреса, за якої вони зроблені. Щодо припинення права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку пояснив, що такої підстави, як нецільове використання земельної ділянки, на що посилається представник позивача, чинне земельне законодавство не містить. Ці порушення є підставами лише для припинення права користування земельною ділянкою. Особу може бути позбавлено її права власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та пояснила що за зазначеною адресою дійсно є автостоянка, шиномонтаж та мийка.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем використання відповідачкою земельної ділянки не за цільовим призначенням; щодо вимог про припинення права власності на спірну земельну ділянку, суд вважав їх безпідставними.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №48 по вул.. Шульженко Клавдії у м. Харкові (а.с. 95-96).

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1266/13 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок», пунктом 31 додатку №1 у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку, що належить територіальній громаді м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0862 га, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Шульженко Клавдії, б. 48 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Підпунктом 31.1 пункту 31 додатку №1 до вказаного рішення Харківської міської ради, відповідача попереджено, що частина земельної ділянки площею 0,0345 га розташована в межах «червоних ліній» пр. Ілліча, на її використання встановлено обмеження містобудівного характеру: заборона нового будівництва.

Відповідно до п. 8 зазначеного рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року, відповідача попереджено, що будь-яке будівництво та зміна цільового призначення земельної ділянки без відповідного дозволу не допускається (а.с.24-26).

Статтею 40 ЗК України встановлено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель в межах норм, визначених кодексом.

Відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної комунальної власності.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 на підставі рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року набула у приватну власність земельну ділянку площею 0,0862 га, кадастровий номер :12:012:0003, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Шульженко Клавдії, б. 48. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 4267794 від 27.12.2013 року та отримано свідоцтво про право власності №16206468 від 16.01.2014 року (а.с.17-20).

В ст. 41 Конституції України вказано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку, смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємців, відчуження земельної ділянки за рішенням власника: звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора, відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб, конфіскація за рішенням суду, відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Як на підставу позовних вимог Харківська міська рада вказувала, що 04 серпня 2015 року до Харківської міської ради надійшла скарга ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 46 кв.2, щодо самовільного розміщення відповідачем платної автостоянки, шиномонтажу, автомийки та станції технічного обслуговування транспортних засобів на земельній ділянці, розташованій за адресою м. Харків, вул. Шульженко Клавдії, б. 48 (а.с.12-13). Надані лист Департаменту земельних відносин від 02.12.2014 року №12353/0/225-14 та Акт №2657/14 обстеження земельної ділянки по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові, з яких вбачається, що земельна ділянка за вищевказаною адресою площею 0,0862 га огороджена бетонним парканом та використовується для обслуговування навісів, шиномонтажу та автостоянки. Житловий будинок на земельній ділянці відсутній (а.с. 14,15).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом «а» ст. 143 Земельного кодексу України визначено, що підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 30.03.2016 року старий житловий будинок №48 по вул. Шульженко Клавдії у м. Харкові було реконструйовано, право власності на реконструйований житловий будинок зареєстровано у передбаченому законом порядку (а.с.92-94). Наявність на території домоволодіння №48 по вул. Шульженко Клавдії у м. Харкові підтверджується копіює технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 22.02.2016 року (а.с. 97-103). Крім того, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 та члени її родини.

Згідно статті 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Посилання позивача на акт №2657/14 від 01.12.2014 року обстеження земельної ділянки по вул. Шульженко Клавдії, б. 48 у м. Харкові, з якого вбачається, що земельна ділянка за вищевказаною адресою площею 0,0862 га огороджена бетонним парканом та використовується для обслуговування навісів, шиномонтажу та автостоянки. Житловий будинок на земельній ділянці відсутній (а.с. 15), обґрунтовано не прийнятий судом першої інстанції і не приймається колегією суддів, оскільки він складений одноособово головним спеціалістом відділу по обстеженню земельних ділянок Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, без участі власника житлового будинку.

Крім того, цей акт суперечить копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 22.02.2016 року (а.с. 97-103).

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог позивачем, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надано.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що використання ОСОБА_1 земельної ділянки не за цільовим призначенням не доведено належними доказами, підстав для припинення права власності відповідачки на спірну земельну ділянку немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді