УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОП-Південь», ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про визнання недійсними додаткових угод, договорів відступлення права вимоги, визнання дійсним договору уступки права вимоги, скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності, витребування майна, визнання права власності та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОП-Південь» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання недійсним договору уступки права вимоги за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 2 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 4 листопада 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОП-Південь» (далі - ТОВ «ЕКОП-Південь») і ОСОБА_6 був укладений інвестиційний договір № ОК/11/08, предметом якого є право на нежиле приміщення загальною площею 137 кв.м., розміщене на першому поверсі в секції АДРЕСА_1.

16 березня 2012 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір уступки права вимоги, відповідно до умов якого він прийняв у повному обсязі права вимоги інвестора за вищезазначеним інвестиційним договором.

У грудні 2014 року йому стало відомо, що 17 липня 2012 року ОСОБА_6, ТОВ «ЕКОП-Південь» та ОСОБА_7 уклали договір відступлення права вимоги за тим же інвестиційним договором і додаткову угоду до нього.

1 серпня 2013 року ОСОБА_7, ТОВ «ЕКОП-Південь» уступили право вимоги ОСОБА_5 шляхом підписання договору відступлення права вимоги та додаткової угоди до інвестиційного договору, який 4 червня 2014 року отримав свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення.

Ураховуючи наведені обставини, позивач із урахуванням уточнень просив визнати недійсними вказані договори уступки права вимоги від 17 липня 2012 року та від 1 серпня 2013 року, а також додаткові угоди до інвестиційного договору, визнати дійсним договір відступлення права вимоги від 16 березня 2012 року, скасувати свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно та його державну реєстрацію, визнати за ним право власності на дане майно, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_5 вказане нежиле приміщення.

У квітні 2015 року ТОВ «ЕКОП-Південь» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому просило визнати недійсним договір уступки права вимоги від 16 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_4

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що інвестиційним договором від 4 листопада 2008 року визначено порядок передачі прав та обов'язків інвестора, а саме - за обов'язковою згодою забудовника інвестор вправі передати свої права та обов'язки за договором іншій особі.

Однак товариство не надавало згоди на укладення спірного правочину.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «ЕКОП-Південь» просило позов задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 2 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ТОВ «ЕКОП-Південь» задоволено.

Визнано недійсним договір уступки права вимоги, укладений 16 березня 2012 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення ст. ст. 203, 215, 514, 516, 520 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним», надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходили із відсутності підстав для визнання недійсними оспорюваних ОСОБА_4 договорів уступки права вимоги за інвестиційним договором та додаткових угод до нього, а також із того, що договір відступлення права вимоги від 16 березня 2012 року укладений без обов'язкової згоди ТОВ «ЕКОП-Південь», як передбачено інвестиційним договором, що свідчить про його недійсність.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 і задоволення позовних вимог ТОВ «Екоп-Південь».

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 2 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько С.П. Штелик