Справа № 181/915/17
Провадження № 2/181/304/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєва О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паньковської М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Межівської селищної ради, Межівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся до суду ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади Межівської селищної ради, Межівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 09 січня 2013 року помер його дід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який до дня смерті проживав спільно з його мамою ОСОБА_3 в смт. Межова, вул. Пархоменка, 57, Дніпропетровської області. Після смерті діда відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку, за адресою: смт. Межова, вул. Пархоменка, 57, Дніпропетровська область, який успадкувала його мати, ОСОБА_3, проживаючи з дідом однією сімєю на дату його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. 14 січня 2016 року мама померла. Вартість зазначеного будинку за оціночною вартістю станом на 13 жовтня 2017 року складає 51763 грн. Спадкове майно свого діда він бажає прийняти у власність і тому звернувся з заявою до приватного нотаріуса про видачу йому свідоцтва на спадщину, але нотаріус видала йому постанову про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері.

Позивач просить суд визнати за ним право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт. Межова, Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Пархоменко, будинок №57, в порядку спадкування за законом, після матері ОСОБА_3, померлої 14 січня 2016 року.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає.

Представник позивача, ОСОБА_4, у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача територіальної громади Межівської селищної ради, Межівського району в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року заява позивача про забезпечення доказів була задоволена, та витребувано копію спадкової справи №144/2016, що заведена після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1, ОСОБА_2 помер 09 січня 2013 року, у віці 83 років.(а.с.13)

У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, смт. Межова вул. Пархоменка №57, який було зареєстровано за спадкодавцем на підставі рішення виконкому Межівської селищної Ради народних депутатів №2 від 25.10.1959 року та зареєстровано у Межівському БТІ 20.11.1992 року у реєстровій книзі №7 за №15, що підтверджується довідкою виданою бюро технічної інвентаризації ДОКП «Межівський комун сервіс».(а.с.15)

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, смт. Межова вул. Пархоменка №57, виготовленого на замовлення ОСОБА_1, житловий будинок включає в себе господарські будівлі та споруди, а саме: літера А - житлового будинку, площею 46,6 м.кв; літера а прибудова, площею 23,1 м.кв.;

літера Б - сарай, площею - 19,3 м.кв.; літера В - літня кухня, площею 15,8 м.кв.; літера в - сарай, площею 3,3 м.кв; літера Е - сарай, площею 7,6 м.кв.; літера П - погріб площею 3,8 м.кв.; літера Т туалет вигребная яма. Згідно експлікації житлового будинку: Тамбур площею 1,3 м.кв., коридор 8,4 м.кв., кладова 2,8 м.кв., прихожа 8,9 м.кв., жила кімната 6,1 м.кв., жила кімната 16,9 м.кв., кухня 6,1 м.кв. Всього загальною площею 50,5 м.кв. з них житлова площа - 23.0 м. кв. і підсобна площа 27,5 м.кв.(а.с.18-22)

Від імені ОСОБА_2, померлого 09 січня 2013 року, заповіт не посвідчувався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44295751 від 29.06.2016 року.

Відповідно до копії актового запису про народження №14 від 01.02.1970 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4, ОСОБА_5 народилася 01 лютого 1970 року. У графі батько записаний ОСОБА_2, мати ОСОБА_6.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 29 жовтня 1988 року уклали шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7.

Отже у судовому засіданні встановлено та документально підтверджено, що ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 та спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, до дня смерті ОСОБА_2 проживав спільно зі своєю донькою ОСОБА_3 в смт. Межова, вул. Пархоменка, 57, Дніпропетровської області.(а.с.16)

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не оформила свої спадкові права, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44295721 від 29.06.2016.

14 січня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №667679 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.(а.с.12)

Відповідно до довідки №628 від 06.06.2016 року виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 по день смерті 14.01.2016 року була зареєстрована і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кірова) буд.51.

У судовому засіданні встановлено, що у першу чергу право спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, мають її діти, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-КИ №298588, виданим Межівським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області, свідоцтвом про шлюб, серії І-КИ №192968 виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та свідоцтвом про народження серії VI-КИ №295264, виданого Межівським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області.(а.с.9)

Відповідно до заяви зареєстрованої в реєстрі за №1231 та посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу, ОСОБА_9, ОСОБА_8 відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44295820 позивач прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_3 в установлений законом строк.

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 серпня 2016 року, виданою приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: смт. Межова, Дніпропетровської області, вул. Пархоменка, буд. 57, у звязку з тим що ОСОБА_1 не були надані правовстановлюючі документи, підтверджуючі склад спадкового майна.(а.с.17)

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.п. 4.15, 4.18 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та документально підтверджено, що після смерті діда позивача, ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку, за адресою: смт. Межова, вул. Пархоменка, 57, Дніпропетровська область, який було зареєстровано за спадкодавцем на підставі рішення виконкому Межівської селищної Ради народних депутатів №2 від 25.10.1959 року та зареєстровано у Межівському БТІ 20.11.1992 року у реєстровій книзі №7 за №15. ОСОБА_3, відповідно до положень чинного законодавства, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, але за життя остання не встигла оформити своє спадкове право.

Враховуючи той факт, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, оскільки позивач, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги по закону після смерті його матері ОСОБА_3, а його рідна сестра ОСОБА_8, відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, він має право на житловий будинок за адресою: смт. Межова, вул. Пархоменка, 57, Дніпропетровська область, після смерті спадкодавця.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що позов є обґрунтованим, вважає, що є всі підстави задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1225,1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Межівської селищної ради, Межівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме:

Літера А - житловий будинок, площею 46,6 м.кв,

Літера а прибудова, площею 23,1 м.кв.;

Літера Б - сарай, площею - 19,3 м.кв.;

Літера В - літня кухня, площею 15,8 м.кв.;

Літера в - сарай, площею 3,3 м.кв;

Літера Е - сарай, площею 7,6 м.кв.;

Літера П - погріб площею 3,8 м.кв.;

Літера Т туалет вигрібна яма.

Згідно експлікації житлового будинку:

1. Тамбур площею 1,3 м.кв.,

2. Коридор 8,4 м.кв.,

3.Кладова 2,8 м.кв.,

4.Прихожа 8,9 м.кв.,

5.Жила кімната 6,1 м.кв.,

6. Жила кімната 16,9 м.кв.,

7.Кухня 6,1 м.кв.,

всього загальною площею 50,5 м.кв. з них житлова площа - 23.0 м. кв. і підсобна площа 27,5 м.кв., який розташований в смт. Межова, вул. Пархоменка №57, Межівського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, після смерті діда ОСОБА_2, померлого 09 січня 2013 року, та матері ОСОБА_3, померлої 14 січня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10