Справа № 189/717/17
У Х В А Л А

20.06.2017 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Чорної О.В. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд прийшов до висновку, що позов подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме, невірно зазначено ціну позову і не сплачено у повному обсязі судовий збір.

Ухвалою суду від 06.06.2017р. позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

19.06.2017р. до суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить вважати ціною позову 10000,00 гривень, надала докази підтвердження судового збору в сумі 640,00 гривень та просить відкрити провадження у справі.

В даній заяві позивачка посилається на копію договору купівлі-продажу будинку, який знаходиться в матеріалах справи, згідно п.2.1. якого вартість житлового будинку за адресою: вул. Крупської, буд.9 смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області складає 10000,00 гривень.

Також в заяві позивачка зазначає, що не є фактичним власником будинку та земельної ділянки, тому не має можливості провести експертну та інвентаризаційну оцінку майна і встановити його точну вартість.

Суд, вивчивши надану заяву, прийшов до висновку, що позивачка не виконала ухвалу суду про залишення без руху, тому заява підлягає поверненню.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві майнового характеру повинно бути зазначено ціну позову.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Під дійсною вартістю, як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку є, згідно Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Позивачка не надала суду жодних доказів того, що є якісь перешкоди для проведення експертної оцінки майна (будинку та земельної ділянки) та визначення його дійсної вартості, не звернулася до відповідних органів і не надала відмови у проведенні такої оцінки.

Також в заяві позивачки від 19.06.2017 року відсутні жодні посилання щодо грошової оцінки земельної ділянки, на ? якої просить визнати право власності позивачка, її вартість взагалі жодним чином не вказана у заяві, оскільки ціна позову 10000,00 гривень це вартість лише будинку за договором, але не земельної ділянки.

Таким чином, позивачем не виконано обовязку, що випливає зі змісту положень ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, щодо визначення дійсної (ринкової) вартості спірного майна та, відповідно, й ціни позову.

Суд в даному випадку, як визначено абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, самостійно не повинен визначати вартість майна.

Враховуючи те, що позивачка, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України не виконала вимог, визначених статтями 119 та 12 цього Кодексу та не усунула недоліки у позовній заяві в строки, встановлені законом, не визначила ціну позову та не сплатила судовий збір, заява підлягає поверненню та вважається неподаною.

Також, з огляду на сплату позивачем судового збору при зверненні із даним позовом до Покровського районного суду Дніпропетровської області, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 118,119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали позивачем.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Чорна