Справа № 539/937/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарях Мирна Т.Ф., Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.1997 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. 12 січня 2016 року за рішенням Лубенського міськрайонного суду їх із відповідачем шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі ними були придбано певне майно, спір щодо розподілу якого виник у них з відповідачем. Розділу підлягають предмети вжитку : кухонні меблі, які складаються із мякого куточку, вартістю 1000 грн., кухонний гарнітур вартістю 4000 грн., холодильник вартістю 3000 грн., мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., мультиварка вартістю 500 грн., пральна машина автомат вартістю 2000 грн., пральна машина не автомат вартістю 500 грн., стіл письмовий вартістю 200 грн., два ліжка вартістю 1500 грн., кожне, всього на суму 3000 грн., компютерні меблі вартістю з навісною шафою та столом 2000 грн., стінка в гостинній кімнаті 3000 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 700 грн., стіл під телевізор вартістю 350 грн., покриття на підлогу вартістю 200 грн., спальна кімната вартістю 2500 грн., а всього майна підлягає поділу на суму 23 950 грн.

Добудова ванної кімнати вартістю 10 000 грн., побудова гаража 20 000 грн. - вказані добудови являються самочинними та розділу, як нерухоме майно не підлягають, бо не завершені, однак на вказану суму були придбані матеріали по цінам на сьогоднішній день та ним виконані роботи.

Вважав, що прибудови мають залишитись у домоволодінні, так як ванна кімната є невідємною частиною будинку і гараж також, а хатнє майно на суму 23 500 грн. він передає відповідачу. Різницю у 6050 грн. зобовязується сплатити відповідачу.

Будинок 11 по 1-му провулку Г. Сковороди у м.Лубни, у якому проживають вони із відповідачкою та їх діти : дорослий син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня донька Аліна ІНФОРМАЦІЯ_2, являється його особистою власністю так, як придбаний на його особисті кошти за наступних обставин.

У червні 1997 року він , проживаючи із батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і братом ОСОБА_6, у с. Шеки Лубенського району, придбав квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_7, куди переїхав жити. Дана обставина засвідчується листом №316/01-21 від 17.02.2016 року Полтавського обласного державного нотаріального архіву.

У липні 1997 року він познайомився із відповідачкою, а 8 листопада 1997 року вони з нею зареєстрували шлюб та стали проживати у його квартирі.

30.06.1998 року у них із відповідачем народився син ОСОБА_3. Тоді квартиру він вирішив продати, придбавши власний будинок.

Грошей на придбання будинку не було, однак знайшлися покупці на його особисту квартиру - ОСОБА_8, який купував квартиру доньці ОСОБА_9. Вони домовилися, що вони почекають із оформленням квартири до того, як він купить будинок, провівши передоплату по купівлі-продажу квартири. Тобто гроші кошти вони йому передали на придбання будинку, а квартиру вони домовилися оформити після придбання будинку.

У березні 2002 року він знайшов будинок № 11 по 1-му провулку вулиці Р.Люксембург (нині ОСОБА_10) у м.Лубни та 20 березня 2002 року він отримав передоплату за квартиру у сумі 2200 доларів США без оформлення договору купівлі продажу на неї. Сума продажу у договорі у гривнях, а фактична сума договору становила 2200 доларів США.

Будинок продавався за 2400 доларів США і 200 доларів він позичив у свого батька.

21 березня 2002 року за дані кошти, а саме за 2400 доларів США був придбаний на підставі договору купівлі продажу АЕР №462377, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 будинок № 11 по 1-му пров. Р.Люксембург у м. Лубни у ОСОБА_12, яка на даний час померла. Даний договір купівлі продажу фактично оформляла її донька- Колісник В.А. разом з чоловіком Володимиром.

Після цього 25 червня 2002 року було оформлено договір купівлі-продажу квартири АСК№856868. Таким чином, вважав, що будинок був придбаний на його особисті кошти.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохав суд : постановити рішення, яким розділити майно подружжя належне йому та ОСОБА_2, залишивши їй предмети вжитку : кухонні меблі, які складаються із мякого куточку вартістю 1000 грн., кухонного гарнітуру вартістю 4000 грн., холодильника вартістю 3000 грн., мікрохвильової печі вартістю 1000 грн., мультиварки вартістю 500 грн., пральної машини автомату вартістю 2000 грн., пральної машини не автомату вартістю 500 грн., столу письмового вартістю 200 грн., двох ліжок вартістю 1500 грн. кожне, всього на суму 3000 грн., компютерних меблів вартістю з навісною шафою та столом 2000 грн., стінки в гостинній кімнаті 3000 грн., телевізору «Філіпс» вартістю 700 грн., столу під телевізор вартістю 350 грн., покриття на підлогу вартістю 200 грн., спальної кімнати вартістю 2500 грн., а всього майна на суму 23 950 грн. у рахунок витрат на покращення його будинку та будівництво гаража загальною вартістю 30000 грн. (т.1 а.с .2-4).

В подальшому позивач ОСОБА_1 згідно заяви від 09.06.2017 року прохав суд визнати житловий будинок з надвірними будівлями за адресою м. Лубни 1-й пров ОСОБА_10, 11 його особистою приватною власністю та виключити його з поділу. Визнати спільною сумісною власністю подружжя прибудову до будинку вартістю 10073 грн. та гараж вартістю 135599 грн. та рухоме майно 16 найменувань загальною вартістю 21 784 грн., залишити йому гараж з прибудовою, стягнувши на користь відповідачки 72936 грн. компенсації ? частини вартості майна.

Відповідач по справі за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 1997 року вона та відповідач ОСОБА_1 зареєстрували шлюб в Кізлівській сільській Раді Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис №16.

Від цього шлюбу мають неповнолітніх : сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спільне життя з відповідачем не склалося і 12 січня 2016 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_1 було розірвано. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо добровільного розподілу спільно нажитого майна.

Перебуваючи в шлюбі з відповідачем вони за спільні кошти придбали житловий будинок з господарськими побудовами, які знаходяться в м. Лубни по 1 -му. провулку Г. Сковороди, 11. Спільно нажите майно складається з : житлового будинку - А1 вартістю 108659 грн., погребу - Г вартістю 4611 грн., сараю - Д вартістю 2265 грн., убиральні - Е вартістю 1972 грн., гаражу - Ж вартістю 135599 грн., колодязя - №1 вартістю 4131 грн., огорожі - №2 вартістю 8294 грн., огорожі №3 вартістю 626 грн., вигрібної ями №4 вартістю 4788 грн, які розташовані в м. Лубни по 1-му. провулку Г.Сковороди, будинок №11. Гараж - Ж та прибудова «а-1» не здані в експлуатацію. Загальна інвентарна вартість житлового будинку з надвірними будівлями включаючи не зданих в експлуатацію становить 270945 грн.

Крім того в шлюбі з відповідачем за спільні кошти ними придбано наступне майно : Ліжко дитяче 2 шт. по 1000 грн. кожне; ліжко двоспальне 500 грн.; гарнітур - 1000 грн.; пральна машина (автомат) LG вартістю 2000 грн.; холодильник - 1000 грн.; мякий кухонний куточок - 1000 грн; телевізор Philips - 700 грн.; тумба під телевізор - 350 грн.; пральна машина (не автомат) 500 грн.; письмовий стіл - 200 грн; обігрівач Атлант - 500 грн.; зварювальний апарат з маскою - 1000 грн.; болгарка - 250 грн.; газонокосарка - 1000 грн.;

Дане їх спільно нажите майно є їх спільною власністю, яке нажите при перебуванні в шлюбі.

Набір кухонних меблів, мультиварка DEX, мікрохвилова піч Saturn були подаровані їй особисто на день народження. Мякі меблі розташовані в залі будинку подаровані їй її батьками до шлюбу і є її особистим майном. Особисте майно не є спільно нажитим майном подружжя і розподілу не підлягає.

На підставі викладеного ОСОБА_2 прохала суд : майно, яке складається з житлового будинку - А1 вартістю 108659 грн.; погріб - Г вартістю 4611 грн.; сарай - Д вартістю 2265 грн.; убиральня - Е вартістю 1972 грн.; гараж - Ж вартістю 135599 грн.; колодязь - №1 вартістю 4131 грн.; огорожа - №2 вартістю 8294 грн.; огорожа №3 вартістю 626 грн.; вигрібна яма №4 вартістю 4788 грн, які розташовано в м. Лубни по 1-му. провулку Г.Сковороди, будинок №11, а також рухоме майно яке вкладається з : Ліжко дитяче 2 шт. по 1000 грн. кожне; ліжко двоспальне 500 грн; гарнітур - 1000 грн.; пральна машина (автомат) LG вартістю 2000 грн.; холодильник - 1000 грн.; мякий кухонний куточок - 1000 грн; телевізор Philips - 700 грн.; тумба під телевізор - 350 грн.; пральна машина (не автомат) 500 грн.; письмовий стіл - 200 грн; обігрівач Атлант - 500 грн.; зварювальний апарат з маскою - 1000 грн.; болгарка 250 грн.; газонокосарка - 1000 грн. визнати спільно нажитим майном подружжя, її та ОСОБА_1; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими побудовами, що розташовані за адресою м. Лубни 1-й. провулок Григорія Сковороди, №11 з реальним виділом цієї частини по одному із запропонованих варіантів технічної експертизи; визнати за нею право власності на рухоме майно : Ліжко дитяче 1 шт. вартістю 1000 грн.; ліжко двоспальне 500 грн.; гарнітур - 1000 грн.; пральна машина (автомат) LG вартістю 2000 грн.; холодильник - 1000 грн.; мякий кухонний куточок - 1000 грн., а інше рухоме майно залишити за відповідачем ОСОБА_1; визнати за нею право особистої власності на набір кухонних меблів, мультиварку DEX, мікрохвильову піч Saturn, які були подаровані їй особисто на день народження, мякі меблі розташовані в залі будинку були подаровані їй її батьками до шлюбу; стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошові кошти в сумі 67 799,50 грн. ? частину вартості не зданого в експлуатацію гаражу Ж, як грошову компенсацію, а гараж Ж залишити за ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 37-40).

В подальшому, під час розгляду справи ОСОБА_2 уточнила власні позовні вимоги за зустрічним позовом та прохала суд : визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими побудовами за адресою м. Лубни 1-й пров. Г.Сковороди, 11 з реальним виділом цієї частини по другому варіанту судової експертизи та визнати за нею право власності на рухоме майно : Ліжко дитяче 1 шт., ліжко двоспальне, гарнітур, пральну машину (автомат) LG, холодильник, мякий кухонний куточок, а інше рухоме майно залишити за відповідачем ОСОБА_1; визнати за нею право особистої власності на набір кухонних меблів, мультиварку DEX, мікрохвильову піч Saturn, які були подаровані їй особисто на день народження, мякі меблі розташовані в залі будинку були подаровані їй її батьками до шлюбу. (т.2 а.с. 2-3).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 06.05.2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна. (т.1 а.с. 50).

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 власний позов підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 заперечував. ОСОБА_1 пояснив, що за час шлюбу за спільні кошти він та ОСОБА_2 придбали наступне рухоме майно : мякий куточок, кухонний гарнітур, холодильник, мікрохвильову піч, мультиварку, пральну машину автомат, пральну машину не автомат, стіл письмовий, 2 ліжка, компютерні меблі (навісна шафа і стіл), стінка в гостинній кімнаті, телевізор «Філіпс», стіл під телевізор, покриття на підлогу, спальну кімнату (ліжко двоспальне), обігрівач «Антлант» вартістю на даний час 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю на даний час 1500 грн., болгарку вартістю 200 грн. Дане майно находиться в наявності у їх домогосподарстві за адресою м. Лубни 1-й пров. Г.Сковороди, 11. Що стосується газонокосарки, то вона ні йому, ні ОСОБА_2 не належить, оскільки він узяв її в тимчасове користування. При цьому кухонний гарнітур, мікрохвильова піч та мультиварка були придбані ним та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі та є спільним сумісним майном подружжя, а не особистим майном ОСОБА_2 Також під час шлюбу, однак за кошти, які належали йому особисто від продажу його квартири АДРЕСА_2 та додатково коштів, які надав йому його батько, ним було придбано жилий будинок з надвірними побудовами за адресою м. Лубни 1-й пров. ОСОБА_10 (колишня Р.Люксембург), 11. Тому домоволодіння за адресою м. Лубни 1-й пров. Г.Сковороди, 11 належить йому на праві особистої власності і не є спільним сумісним майном подружжя. За час шлюбу із ОСОБА_2 на території домоволодіння за адресою м. Лубни 1-й пров. Г.Сковороди , 11 він спільно із ОСОБА_2 збудували гараж та прибудову, які на його думку підлягають поділу.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_14 позов ОСОБА_1 підтримав, проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечував.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 власний позов підтримала у повному обсязі, проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 заперечувала. ОСОБА_2 пояснила, що в період шлюбу із ОСОБА_1 та за спільні кошти ними було придбано жилий будинок з надвірними побудовами за адресою м. Лубни 1-й пров. ОСОБА_10 (колишня Р.Люксембург), 11. В подальшому у даному домоволодінні вони збудували прибудову та гараж. Також за час перебування у шлюбі вона та ОСОБА_1 придбали наступне рухоме майно , яке на даний час є в наявності та підлягає поділу між ними : мякий куточок, холодильник, пральну машину автомат, пральну машину не автомат, стіл письмовий, 2 ліжка, компютерні меблі (навісна шафа і стіл), стінка в гостинній кімнаті, телевізор «Філіпс», стіл під телевізор, покриття на підлогу, спальну кімнату (ліжко двоспальне), обігрівач «Антлант» вартістю на даний час 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю на даний час 1500 грн., болгарку вартістю на даний час 200 грн., газонокосарку вартістю на даний час 1000 грн. Вважала, що кухонний гарнітур, мікрохвильова піч, мультиварка не підлягають поділу, оскільки були подаровані їй, а тому не є спільним сумісним майном подружжя.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_15 позов ОСОБА_2 підтримала, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити частково та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задовольнити частково.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.11.1997 року зареєстрували шлюб , актовий запис № 16 (т.1. а.с. 8).

Згідно договору купівлі продажу від 21.03.2002 року ОСОБА_1 придбано у ОСОБА_12 жилий будинок з надвірними побудовами за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Р.Люксембург (на даний час ОСОБА_10), 11 (т.1 а.с. 13, 70).

Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (т.1 а.с. 14).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Судом встановлено, що спірне майно придбано подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні даної справи щодо поділу жилого будинку з надвірними побудовами за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Р.Люксембург (на даний час ОСОБА_10), 11 необхідно застосовувати положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Викладене підтверджується правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 04.11.2015 року по справі № 6-1662цс15.

Так, відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними.

Отже, в даному випадку, враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що спірне домоволодіння за адресою: м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Р.Люксембург (на даний час ОСОБА_10), 11 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки побудоване за час їх перебування в шлюбі, сумісного проживання та за спільні кошти.

При вирішенні спору ОСОБА_1 посилався на те, що вказане домоволодіння було придбано за його особисті кошти, виручені від продажу належної йому квартири за адресою АДРЕСА_3 (колишній будинок №4 по вул. Комсомольській)

Суд вважає, що домоволодіння в м. Лубни Полтавської області по 1-й пров. Г. Сковороди, 11 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, враховуючи наступне.

Як зазначено в договорі купівлі продажу від 21.03.2002 року жилого будинку з надвірними побудовами за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Р.Люксембург, 11, продаж даного нерухомого майна вчинено за 12 500 грн. У договорі також вказано, що грошові кошти за договором продавцем ОСОБА_12 від ОСОБА_1 отримано повністю.

У договорі купівлі продажу від 25.06.2002 року квартири за адресою АДРЕСА_3, яка належала на праві власності ОСОБА_1, вказано, що продаж вчинено за 8 010 грн. та що кошти за договором ОСОБА_1 отримано від покупця до підписання договору.

Таким чином, як вбачається із наданих договорів купівлі продажу, відсутні достатні підстави вважати, що будинок м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Р.Люксембург, 11 було придбано за рахунок коштів від продажу квартири № 31 м. Лубни Полтавської області провулок Комсомольської буд. № 4, оскільки придбання будинку передувало продажу квартири.

Крім цього, ціна договору про придбання будинку 12 500 грн. значно більша за ціну договору по продажу квартири 8 010 грн. Посилання ОСОБА_1 на те, що йому кошти додавав батько на придбання будинку взагалі не підтверджуються ніякими доказами по справі.

Таким чином, суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у тій частині, що при придбанні квартири у ОСОБА_1 грошові кошти за неї були передані за декілька місяців до укладення договору її купівлі продажу, оскільки ці пояснення суперечать умовам договору купівлі продажу від 25.06.2002 року та не підтверджуються ніякими письмовими доказами по справі.

При вирішенні спору у цій частині, суд також враховує тривалий час проживання сторін разом після реєстрації шлюбу до придбання домоволодіння, а саме з 08.11.1997 року і до 21.03.2002 року.

Відповідно до ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без

шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що на даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір з приводу поділу нерухомого майна, а саме жилого будинку з надвірними побудовами за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г. Сковороди, 11, судом було призначено судову будівельно технічну експертизу.

Варіанти розподілу №2 і № 3 домоволодіння за висновком експертизи від 29.12.2016 року погоджено відділом містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради (т.2 а.с. 18).

Таким чином, при вирішенні питання щодо поділу домоволодіння, суд вважає за необхідне провести його розподіл за варіантом № 2 висновку експертизи №818/819/820 від 29.12.2016 року.

Суд вважає, що відсутні обставини, що мають істотне значення, які б могли слугувати підставою для відступу від засад рівності часток подружжя, а тому частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у майні, що підлягає поділу, в межах заявлених позовних вимог, є рівними.

Відповідно до висновку експертизи від 29.12.2016 року самовільних будівель за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г. Сковороди, 11 немає.

Ринкова вартість домоволодіння складає 436 210 грн., ринкова вартість ? частини домоволодіння становить 218 105 грн. Даним висновком від 29.12.2016 року встановлено неможливість проведення розподілу будинку на дві рівні частини, тобто в точній відповідності до розмірів ідеальних часток.

Суд знаходить неприйнятними варіанти розподілу № 1 і № 4 відповідно до висновку експертизи від 29.12.2016 року, оскільки вони не погоджені відділом містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради (т.2 а.с. 18).

З огляду на можливість проведення розподілу житлового будинку та надвірних будівель і споруд відповідно до варіанту №2 висновку експертизи від 29.12.2016 року, суд вважає за необхідне провести розподіл домоволодіння за даним варіантом поділу.

При цьому суд враховує, що згідно варіанту №2, у порівнянні з варіантом № 3, розмір часток співвласників є більш наближеним до ідеальних часток 73/100 на 27/100 за варіантом № 2 проти 11/50 на 39/50 за варіантом №3 та розмір компенсації за нерівність часток за варіантом №2 є меншою (100508,75 грн.), у порівнянні з варіантом №3 (102472,59 грн.).

При цьому, судом враховується вирішення питання щодо виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 конкретних приміщень в житловому будинку, при якому ОСОБА_2 у житловому будинку виділяється більша площа на 1,45 м. з урахуванням, що на її утриманні перебуває їх спільна дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто суд вважає за необхідне виділити ОСОБА_2 у домоволодінні квартиру № 2 згідно варіанту розподілу домоволодіння № 2.

При вирішенні питання щодо виділення сторонам конкретних квартир суд також враховує, що у останньому судовому засіданні ОСОБА_2 прохала суд при проведенні розподілу за варіантом № 3 виділити їй квартиру №1, оскільки у неї немає коштів для сплати ОСОБА_1 компенсації за нерівність часток при поділі домоволодіння, а також враховує наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами та відсутність даного посвідчення у ОСОБА_2Г, у звязку з чим ОСОБА_1 за варіантом розподілу №2 необхідно виділити квартиру №1 до якої відноситься гараж.

Тому при поділі домоволодіння за варіантом №2 суд вважає за необхідне виділити ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11 в житловому будинку літ. «А-1» квартиру №1 (жовтий колір в додатку №7 до висновку експертизи №818/819/820 від 29.12.2016 року) : По основній частині кімнату «1-3» площею 15,1 кв.м.; кімнату «1-4» площею 9,7 кв.м.; В прибудові літ. «а-1» - санвузол «1-8» площею 6,8 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м., що на 1,45 кв.м. менше ідеальної частки. По господарським будівлям і спорудам - сарай літ. «Д»; убиральню літ. «Е»; гараж літ. «Ж»; огорожу №3; частину огорожі №2; яму вигрібну №4, що по житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами становить 73/100 частини та визнати за ним право власності на цю частину домоволодіння.

А також виділити ОСОБА_2 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11 в житловому будинку літ. «А-1» квартиру №2 (блакитний колір в додатку №7 до висновку експертизи №818/819/820 від 29.12.2016 року) : по основній частині коридор «1-2» площею 3,6 кв.м.; кімнату «1-5» площею 7,4 кв.м.; коридор «1-6» площею 8,4 кв.м.; частину кухні «1-7» площею 4,3 кв.м. В прибудові літ. «а» - частину кухні «1-7» площею 6,4 кв.м.; коридор «1-1» площею 4,4 кв.м. загальною площею 34,5 кв.м., що на 1,45 кв.м. більше ідеальної частки. По господарським будівлям і спорудам - погріб літ. «Г»; колодязь №1; частину огорожі №2, що по житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами становить 27/100 частини та визнати за нею право власності на цю частину домоволодіння.

Також необхідно зобовязати ОСОБА_1 : замурувати дверні отвори між приміщеннями : «1-3» і «1-6» та «1-3» і «1-2»; в приміщенні «1-4» на місці віконного отвору влаштувати дверний отвір з подальшим влаштуванням подвійного дверного блоку; в зовнішній стіні даного приміщення пробити віконний отвір з подальшим влаштуванням віконного блоку; в кімнаті «1-4» влаштувати кухню; пробити дверний отвір між кімнатою «1-3» та санвузлом «1-8», над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (деревяний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок; влаштувати окремий вхід на горищний простір; в огорожі №2 влаштувати ворота з хвірткою для забезпечення доступу на територію домоволодіння.

ОСОБА_2 зобовязати : для забезпечення вимог п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 розібрати перегородку між кімнатою «1-5» площею 7,4 кв.м. та коридором «1-6» площею 8,4 кв.м., отримавши кімнату площею 15,8 кв.м.; влаштувати перегородку в кухні «1-7» таким чином, щоб утворилося приміщення площею 3,8 кв.м. та приміщення площею 6,9 кв.м.; в приміщенні 3,8 кв.м. влаштувати санвузол; розібрати перегородку між отриманим приміщенням площею 6,9 кв.м. та коридором «1-1» та влаштувати нову перегородку на відстані 1,94 м. від перегородки, що межує з отриманим приміщенням площею 2,5 кв.м.; в результаті перепланувань отримано приміщення площею 7,0 кв.м., в якому влаштувати кухню та приміщення площею 4,3 кв.м.; пробити дверний отвір між отриманим приміщенням площею 3,8 кв.м. та коридором «1-2», над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (деревяний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок.

Також необхідно : зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розділити горище відповідно до варіанту розподілу житлового будинку; зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати власні квартири №1 та №2 відповідно самостійними системами газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації ; зовнішні мережі газопостачання, електропостачання залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Суд вважає за необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100 508 грн. 75 коп. в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11.

Висновком експертизи від 29.12.2016 року також визначено варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіантів розподілу будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г. Сковороди, 11.

Разом із тим, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 позовні вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г. Сковороди, 11 та виділення кожному із сторін у користування певної частини даної земельної ділянки, не заявлялися.

А тому суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу, передбаченого ст. 11 ЦПК України, не вбачає підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою за даним рішенням у звязку з тим, що відповідні позовні вимоги сторонами не заявлялися.

Крім цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно вимог первісного та зустрічного позовів заявлено вимоги щодо поділу рухомого майна, а саме :

пральної машини автомату, столу письмового, компютерних меблів (навісна шафа і стіл), стінки в гостинній кімнаті, покриття на підлогу, спальної кімнати (ліжка двоспального), обігрівача «Антлант», зварювального апарату з маскою, болгарки, мякого куточка (кухня), кухонного гарнітуру, холодильника, мікрохвильової печі, мультиварки, пральної машини не автомату, 2 ліжок, телевізора «Філіпс», столу під телевізор, газонокосарки.

При вирішенні питання щодо поділу рухомого майна, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином щодо поділу рухомого майна, суд вважає за необхідне керуватися вимогами СК України, враховуючи що ставить питання щодо поділу майна набутого після набрання чинності СК України, що не заперечується сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно частин 1 та 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до п. 22 вищезазначеної постанови пленуму вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано, що пральна машина автомат, стіл письмовий, компютерні меблі (навісна шафа і стіл), стінка в гостинній кімнаті, покриття на підлогу, спальна кімната (ліжко двоспальне), обігрівач «Антлант», зварювальний апарат з маскою, болгарка, мякий куточок (кухня), холодильник, пральна машина не автомат, 2 ліжка, телевізор «Філіпс», стіл під телевізор, газонокосарка придбані ними за час шлюбу за спільні кошти, також вказане майно є в наявності станом на час його поділу та знаходиться за адресою їх місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 1-й пров. Г. Сковороди, 11.

Факт наявності даного майна та його вартість підтверджується також звітом про незалежну оцінку від 01.07.2016 року, у якому вказано, що пральна машина автомат вартістю 2430 грн., стіл письмовий вартістю 170 грн., компютерні меблі (навісна шафа і стіл) вартістю 1305 грн., стінка в гостинній кімнаті вартістю 2975 грн., покриття на підлогу вартістю 595 грн., спальна кімната (ліжко двоспальне) вартістю 2125 грн., мякий куточок (кухня) вартістю 1080 грн., холодильник вартістю 2549 грн., пральна машина не автомат вартістю 416 грн., 2 ліжка вартістю кожне по 1799 грн., на загальну суму 3598 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 595 грн., стіл під телевізор вартістю 382 грн. (т.1 а.с. 80-118).

Крім цього сторонами погоджено між собою вартість майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності , а саме, що обігрівач «Антлант» вартістю 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю 1500 грн., болгарка вартістю 200 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування.

Разом із тим , суд вважає не доведеним жодним доказом твердження ОСОБА_16 про те, що їй на праві особистої власності належать : кухонний гарнітур, мікрохвильова піч, мультиварка, а тому вказане майно як таке , що мається в наявності , належним чином оцінене є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та підлягає поділу між ними.

Згідно звіту про незалежну оцінку від 01.07.2016 року кухонний гарнітур вартістю 2127 грн., мікрохвильова піч вартістю 807 грн., мультиварка вартістю 630 грн.

Разом із тим, не підлягає поділу між сторонами газонокосарка, оскільки, як пояснив ОСОБА_1, вказана річ ні йому, ні ОСОБА_2 не належить та ними не придбавалася. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт придбання сторонами даного обєкту права власності, факт його наявності станом на час поділу майна та дані про його вартість.

Таким, чином, відповідно до позовних вимог первісного позову та зустрічного позову дані підлягають поділу між сторонами наступні речі : пральна машина автомат вартістю 2430 грн., стіл письмовий вартістю 170 грн., компютерні меблі (навісна шафа і стіл) вартістю 1305 грн., стінка в гостинній кімнаті вартістю 2975 грн., покриття на підлогу вартістю 595 грн., спальна кімната (ліжко двоспальне) вартістю 2125 грн., обігрівач «Антлант» вартістю 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю 1500 грн., болгарка вартістю 200 грн., мякий куточок (кухня) вартістю 1080 грн., кухонний гарнітур вартістю 2127 грн., холодильник вартістю 2549 грн., мікрохвильова піч вартістю 807 грн., мультиварка вартістю 630 грн., пральна машина не автомат вартістю 416 грн., 2 ліжка вартістю кожне по 1799 грн., на загальну суму 3598 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 595 грн., стіл під телевізор вартістю 382 грн.

Суд вважає, що по справі відсутні обставини, що мають істотне значення, які б могли слугувати підставою для відступу від засад рівності часток подружжя, що передбачено ст. 70 ч.2 СК України, а тому відповідно до ст. 70 ч.1 СК України частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рухомому майні, що підлягає поділу, в межах заявлених позовних вимог, є рівними.

Тобто, при поділі майна необхідно виходити з того, що кожному із сторін має бути виділено майно, що відповідає вартості 1/2 його частини, а саме на суму 11 992 грн. (23 984 грн. / 2)

Враховуючи обставини справи, наявне майно, що підлягає поділу, його вартість узгоджену між сторонами, та вартість згідно оцінки, інтереси спільної малолітньої дитини сторін, яка проживає разом із ОСОБА_2, необхідність проведення розподілу майна з урахуванням того, щоб виділене майно по вартості максимально відповідало ідеальній частці співвласника, визначений судом варіант розподілу будинку із виділенням кожному із співвласників конкретних приміщень у ньому із знаходженням у них конкретного габаритного майна, суд вважає за необхідне : визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділити ОСОБА_1: пральну машину автомат вартістю 2430 грн., стіл письмовий вартістю 170 грн., компютерні меблі (навісна шафа і стіл) вартістю 1305 грн., стінку в гостинній кімнаті вартістю 2975 грн., покриття на підлогу вартістю 595 грн., спальну кімнату (ліжко двоспальне) вартістю 2125 грн., обігрівач «Антлант» вартістю 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю 1500 грн., болгарку вартістю 200 грн.; визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділити ОСОБА_2 : мякий куточок (кухня) вартістю 1080 грн., кухонний гарнітур вартістю 2127 грн., холодильник вартістю 2549 грн., мікрохвильову піч вартістю 807 грн., мультиварку вартістю 630 грн., пральну машину не автомат вартістю 416 грн., 2 ліжка вартістю кожне по 1799 грн., на загальну суму 3598 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 595 грн., стіл під телевізор вартістю 382 грн.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 виділено майно вартістю 12 184 грн., що на 192 грн. більше за вартість її ідеальної частки у майні, що підлягає розподілу, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 192 грн. в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі рухомого майна.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділити ОСОБА_1:

пральну машину автомат вартістю 2430 грн., стіл письмовий вартістю 170 грн., компютерні меблі (навісна шафа і стіл) вартістю 1305 грн., стінку в гостинній кімнаті вартістю 2975 грн., покриття на підлогу вартістю 595 грн., спальну кімнату (ліжко двоспальне) вартістю 2125 грн., обігрівач «Антлант» вартістю 500 грн., зварювальний апарат з маскою вартістю 1500 грн., болгарку вартістю 200 грн.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділити ОСОБА_2 :

мякий куточок (кухня) вартістю 1080 грн., кухонний гарнітур вартістю 2127 грн., холодильник вартістю 2549 грн., мікрохвильову піч вартістю 807 грн., мультиварку вартістю 630 грн., пральну машину не автомат вартістю 416 грн., 2 ліжка вартістю кожне по 1799 грн., на загальну суму 3598 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 595 грн., стіл під телевізор вартістю 382 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 192 грн. в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі рухомого майна.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11.

Виділити ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11 в житловому будинку літ. «А-1» квартиру №1 (жовтий колір в додатку №7 до висновку експертизи №818/819/820 від 29.12.2016 року) :

По основній частині

- кімнату «1-3» площею 15,1 кв.м.;

- кімнату «1-4» площею 9,7 кв.м.

В прибудові літ. «а-1» -

- санвузол «1-8» площею 6,8 кв.м.,

загальною площею 31,6 кв.м., що на 1,45 кв.м. менше ідеальної частки.

По господарським будівлям і спорудам -

- сарай літ. «Д»;

- убиральню літ. «Е»;

- гараж літ. «Ж»;

- огорожу №3;

- частину огорожі №2;

- яму вигрібну №4,

що по житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами становить 73/100 частини та визнати за ним право власності на цю частину домоволодіння.

Виділити ОСОБА_2 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11 в житловому будинку літ. «А-1» квартиру №2 (блакитний колір в додатку №7 до висновку експертизи №818/819/820 від 29.12.2016 року) :

По основній частині

- коридор «1-2» площею 3,6 кв.м.;

- кімнату «1-5» площею 7,4 кв.м.;

- коридор «1-6» площею 8,4 кв.м.;

- частину кухні «1-7» площею 4,3 кв.м.

В прибудові літ. «а» -

- частину кухні «1-7» площею 6,4 кв.м.;

- коридор «1-1» площею 4,4 кв.м.

загальною площею 34,5 кв.м., що на 1,45 кв.м. більше ідеальної частки.

По господарським будівлям і спорудам -

- погріб літ. «Г»;

- колодязь №1;

- частину огорожі №2,

що по житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами становить 27/100 частини та визнати за нею право власності на цю частину домоволодіння.

Зобовязати ОСОБА_1 : замурувати дверні отвори між приміщеннями : «1-3» і «1-6» та «1-3» і «1-2»; в приміщенні «1-4» на місці віконного отвору влаштувати дверний отвір з подальшим влаштуванням подвійного дверного блоку; в зовнішній стіні даного приміщення пробити віконний отвір з подальшим влаштуванням віконного блоку; в кімнаті «1-4» влаштувати кухню; пробити дверний отвір між кімнатою «1-3» та санвузлом «1-8», над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (деревяний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок; влаштувати окремий вхід на горищний простір; в огорожі №2 влаштувати ворота з хвірткою для забезпечення доступу на територію домоволодіння.

Зобовязати ОСОБА_2 : для забезпечення вимог п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 розібрати перегородку між кімнатою «1-5» площею 7,4 кв.м. та коридором «1-6» площею 8,4 кв.м., отримавши кімнату площею 15,8 кв.м.; влаштувати перегородку в кухні «1-7» таким чином, щоб утворилося приміщення площею 3,8 кв.м. та приміщення площею 6,9 кв.м.; в приміщенні 3,8 кв.м. влаштувати санвузол; розібрати перегородку між отриманим приміщенням площею 6,9 кв.м. та коридором «1-1» та влаштувати нову перегородку на відстані 1,94 м. від перегородки, що межує з отриманим приміщенням площею 2,5 кв.м.; в результаті перепланувань отримано приміщення площею 7,0 кв.м., в якому влаштувати кухню та приміщення площею 4,3 кв.м.; пробити дверний отвір між отриманим приміщенням площею 3,8 кв.м. та коридором «1-2», над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (деревяний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок.

Зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розділити горище відповідно до варіанту розподілу житлового будинку.

Зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати власні квартири №1 та №2 відповідно самостійними системами газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації.

Зовнішні мережі газопостачання, електропостачання залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100 508 грн. 75 коп. в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою : м. Лубни Полтавської області 1-й пров. Г.Сковороди, 11.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_17 Ю. А.