Справа № 742/2273/17 Провадження № 22-ц/795/2063/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Ільченко О. І. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБОБРОВОЇ І.О.,
суддів:ВИСОЦЬКОЇ Н.В., МАМОНОВОЇ О.Є.,
при секретарі:ЗІНЬКОВЕЦЬ О.О.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду прийнято при непевному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності окремих обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги, що окрім стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина з нього по двом новим судовим рішенням стягнуто на користь відповідача грошові кошти, що прямо впливають на матеріальний стан платника аліментів, зокрема, стягнуто неустойку (пеню) та додаткові витрати на дитину. Судом не взято до уваги положення ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Не враховано значний розмір заробітної плати відповідача та її забезпеченість.

Також апелянт не погоджується з ухвалою суду від 11.09.2017, якою задоволено клопотання відповідача щодо тимчасового вилучення у позивача ОСОБА_5 закордонного паспорта серії НОМЕР_1

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 24.10.2017 поштового відправлення. В письмових запереченнях просила апеляційну скаргу відхилити, а справу розглянути без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для зменшення розміру аліментів, що вказав позивач, мали місце до винесення та набрання законної сили рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_8, а правом оскарження позивач не скористався.

Колегія суддів погоджується з даним висновком оскільки він ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів, які були оцінені судом відповідно до ст.212 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

06.08.2013 ОСОБА_8 змінив прізвище з "ІНФОРМАЦІЯ_4" на "ІНФОРМАЦІЯ_4", про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2

Окрім сина ОСОБА_9 позивач ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження, яке видане 18 вересня 2015 року (а.с.14).

14 липня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (а.с.13).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи із 18.11.2016 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку (а.с.11).

На виконання зазначеного рішення суду 26.01.2017 видано виконавчий лист № 2/742/1533/16, на підставі якого постановою головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Головного ТУ юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження № 53298088 (а.с.12).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19.09.2017 у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про покладення додаткових витрат на батька дитини, рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11.05.2017 змінено, зменшено суму стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у рівних частках додаткових витрат, понесених ними на розвиток дитини ОСОБА_12 з 7382 грн 86 коп. до 6527 грн 86 коп. та суму стягнутого з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у рівних частках судового збору з 640 грн до 565 грн 89 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19.09.2017 залишено без змін рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11.05.2017 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, яким позовні вимоги задоволено.

Дані про звернення стягувачем даних рішень до виконання в матеріалах справи відсутні.

Згідно з виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КЛПЗ ПЦМЛ вбачається, що малолітня ОСОБА_10 неодноразово проходила курси лікування з приводу певних захворювань, а саме: в 2010 році - з 09 по 24.07.2010; в 2012 році - з 29.03 по 09.04.2012; в 2013 році з 18.01 по 04.02.2013; з 04 по 18.03.2013 та з 21 по 30.10.2013; в 2014 році - з 10 по 17.01.2014 та з 23.09 по 13.10.2014; в 2015 році -з 23.02 по 03.03.2015 та з 06 по 26.10.2015; в 2016 році - з 17 по 23.12.2016 (а.с.17-27). Дані про суми витрачених на лікування малолітньої ОСОБА_10 коштів, а також інформація про наявність в неї хронічних захворювань та перебування її з цього приводу на обліку у дитячому медичному закладі в матеріалах справи відсутні.

Згідно з випискою з історії хвороби №10482, виданої КЛПЗ «Прилуки ЦМЛ», ОСОБА_13 з 19.12.2016 по 27.12.2016 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні (а.с.31) і хворій проведений курс лікування за її рахунок (а.с.33).

Докази на підтвердження тривалого амбулаторного реабілітаційного лікування ОСОБА_13 після 27.12.2016 (на що посилався позивач в позовній заяві) в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до довідки Прилуцької міської центральної бібліотеки ім. Любові Забашти від 23.02.2017 за №37 вбачається, що ОСОБА_13 працює бібліотекарем та навчається в Ніжинському училищі культури і мистецтв ім. М. Заньковецької (а.с.34). Дані про час навчання та витрачені на здобуття освіти кошти в матеріалах справи відсутні. Відповідач в запереченнях вказала про закінчення ОСОБА_14 навчання на час звернення ОСОБА_5 з даним позовом. Вказану обставину представник позивача в судовому засіданні не заперечував.

З довідки про доходи від 31.08.2017 №119 вбачається, що дружина позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_13 з березня по серпень 2017 мала нарахований дохід 35 214,24 грн, до виплати - 27 995,33 грн (а.с.76).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах перед ОСОБА_7 борг ОСОБА_5 станом на 01.03.2016 становить 20014,58 грн.

Також встановлено, що останній запис в трудовій книжці серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_5 датований 10.01.2012, відповідно до якого останній був звільнений з ПП «Транссвіт» 10.01.2012 за власним бажанням (а.с.71-75).

З копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім'я ОСОБА_5 вбачається, що останній неодноразово протягом 2016-2017 років виїжджав за кордон (а.с.67).

Згідно з ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вказані норми Закону, слід зазначити, що зменшення (або збільшення) розміру аліментів можливо за наявності однієї з наступних умов:

- зміни матеріального стану;

- зміни сімейного стану;

- погіршення або поліпшення здоров'я одного з батьків ;

- в інших випадках, передбачених цим Кодексом,

що мали місце після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Як вказувалося вище, рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 ухвалено Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 29.12.2016. Вказані позивачем підстави для зменшення розміру аліментів - укладення шлюбу з ОСОБА_13, народження дитини ОСОБА_10, хвороби останньої, хвороба та лікування ОСОБА_13 мали місце до 29.12.2016.

Факт постійного витрачання значних коштів на лікування малолітньої ОСОБА_10 та на амбулаторне реабілітаційне лікування ОСОБА_13 позивачем належними доказами не доведено.

Заочне навчання сина ОСОБА_13 - ОСОБА_15 у вищому навчальному закладі не може впливати на розмір аліментів, що стягнутий з позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наявності двох судових рішень про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 неустойки (пені) та додаткові витрати на дитину не є підставою для скасування рішення суду від 22.09.2017 з огляду на те, що станом на час звернення ОСОБА_5 з позовом (27.07.2017) два рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11.05.2017 (1. Про покладення додаткових витрат на батька дитини; 2. Про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів) не набрали законної сили. Дані про звернення їх до виконання після 19.09.2017 (час набрання законної сили) чи їх добровільне виконання в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вказане, посилання позивача на відрахування з його доходу 80% є голослівним.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Заперечення щодо ухвали суду від 11.09.2017 щодо тимчасового вилучення у позивача ОСОБА_5 доказу - оригіналу закордонного паспорта НОМЕР_4 є ґрунтовними з огляду на відсутність у суду при постановленні ухвали від 11.09.2017 підстав для застосування заходів процесуального примусу та порушення судом приписів пунктів 87-89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що затверджений постановою КМУ від 7 травня 2014 р. № 152 .

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: