У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, Виконавчого комітету Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, комунальне виробничо-аграрне підприємство «Рута», про визнання припиненими договорів піднайму житлового приміщення, виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що ОСОБА_4 на підставі ордера від 01 листопада 1986 року № 22 надано кімнату АДРЕСА_2.

Відповідно до рішення виконкому від 14 березня 2006 року № 10 ОСОБА_4 видано ордер № 28 на право зайняття житлового приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області. Зазначали, що у 2010 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладені договори піднайму житлового приміщення, за умовами яких ОСОБА_4 надала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 квартиру у користування на рівних умовах безстроково з правом реєстрації.

Позивачі вказували, що 13 жовтня 2015 року ОСОБА_4 пред'явила письмову вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про їх виселення з квартири у зв'язку з розірванням договору піднайму по закінченню трьох місяців, яку відповідачі отримали особисто 20 жовтня 2016 року, однак залишили її без реагування.

На підставі на ст. 97 ЖК України позивачі просили визнати розірваним договір піднайму квартира АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що посвідчений паспортистом Комунального виробничо-аграрного підприємства «Рута», визнати розірваним договір піднайму даної квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, що посвідчений паспортистом Комунального виробничо-аграрного підприємства «Рута», виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зі спірної квартири без надання іншого житла, зобов'язати виконавчий орган Маловільшанської сільської ради скасувати реєстрацію ОСОБА_6. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано припиненим договір піднайму квартири АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області, укладений у 2010 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Визнано припиненим договір піднайму квартири АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області, укладений у 2010 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області без надання іншого житлового приміщення. Зобов'язано Виконавчий комітет Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року у частині задоволення позовних вимог про визнання розірваними договорів піднайму житлового приміщення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у цих позовних вимогах. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої й апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 14 березня 2006 року № 10 ОСОБА_4 видано ордер № 28 на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області, на сім'ю у складі чотирьох осіб: ОСОБА_4 (власник - квартиронаймач), ОСОБА_9 (чоловік), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_10 (син) (а. с.17).

Встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 перебуває на балансі комунального виробничо-аграрного підприємства «Рута», створеного за рішенням сесії Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 19 травня 2008 року № 14-119.

Відповідно до ч.1 ст. 91 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом.

З копій договорів найму (піднайму) житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, відділок «Селекційний», укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 надала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у порядку договору житлового найму право користування квартирою на рівних умовах безстроково з правом реєстрації через паспортний відділ Білоцерківського РВВС. Вказані договори посвідчені комунальним виробничо-аграрним підприємством «Рута» (а. с. 19−21, 116, 117).

Встановлено, що вказані договори були укладені у 2010 року, що підтверджується листом Білоцерківського відділу поліції від 22 серпня 2016 року.

З копії довідки комунального виробничо-аграрного підприємства «Рута» вбачається, що за адресою: квартира АДРЕСА_1, відділок Селекційний, зареєстровані піднаймачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та наймачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_10

Рішенням Білоцерківський міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне виробничо-аграрне підприємство «Рута», про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_11 задоволено частково та вселено ОСОБА_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його законним представником ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 селекційної станції Білоцерківського району Київської області.

Вказаним рішенням суду встановлено, що між ОСОБА_4, як наймачем, та ОСОБА_6 укладено договори піднайму житлового приміщення зі згоди наймодавця - комунального виробничо-аграрного підприємства «Рута» (а. с. 12−16). Вказані обставини в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційними.

Згідно зі ст. 97 ЖК України після закінчення строку договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу наймача зобов'язаний звільнити займане приміщення.

Договір піднайму може бути достроково розірвано, якщо піднаймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, чи систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення піднаймачем плати за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги.

Якщо договір піднайму укладено без зазначення строку, наймач зобов'язаний письмово попередити піднаймача про припинення договору за три місяці. У такий же строк повинно бути попереджено піднаймача, якщо тимчасово відсутній наймач або член його сім'ї повертається до закінчення строку, обумовленого договором піднайму.

У разі відмови звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім'ї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки відповідачі отримали письмові попередження про припинення договорів піднайму 20 жовтня 2015 року, то договори піднайму є припиненими з 20 січня 2015 року.

Відповідачі добровільно звільнити спірну квартиру після припинення договору піднайму квартири з 20 січня 2015 року відмовляються.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ЖК України у разі відмовлення звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім'ї підлягають виселенню у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково та виселив відповідачів зі спірного житлового приміщення. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду та рішення суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року та рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Ступак О.В.