ухвала

іменем україни

08 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2015 року, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» борг за спожиту теплову енергію в сумі 13 870 грн 12 коп., з яких: сума боргу за надані послуги з теплопостачання 9 584 грн 98 коп, 3 % річних 662 грн 32 коп. та сума втрат від інфляції 3 622 грн 82 коп., а також 121,80 грн судового збору.

У травні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2016 року, заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування судового наказу у справі за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання залишено без розгляду.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 просять скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2016 року, постановити нову ухвалу про скасування судового наказу, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заява була подана після закінчення строку встановленого ч. 1 ст. 105 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що заявники не отримували копію судового наказу 08 липня 2015 року, оскільки підпис ОСОБА_4 відсутній на поштовому повідомленні, а ОСОБА_5 в цей час перебувала за межами України не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Так, як установлено судами попередніх інстанцій, копію вказаного судового наказу боржники отримали 08 липня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 76 ЦПК України та п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, оскільки рекомендовані поштові відправлення (яким і було направлено судовий наказ), адресовані фізичним особам, вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї, і вважаються врученими. Доводів того, що вказане рекомендоване відправлення, судовий наказ, було вручено працівниками пошти іншій особі, а не повнолітньому члену сім'ї заявників, ними не було надано суду.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік О.В. Ступак