Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1321/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

13.06.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

за участі секретаря: Двоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Кропивницький про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Кропивницький (далі по тексту ТОВ «Епіцентр К») про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Епіцентр К» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди залишено без руху у звязку з несплатою позивачем судового збору.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позов без руху суд першої інстанції дійшов до висновку, що поданий до суду позов містить вимоги майнового та немайнового характеру, за які позивач повинен сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції про його сплату або докази про звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте погодитись с висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення судом розміру судових витрат.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.7 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 без руху та надаючи йому строк для усунення недоліків апеляційної скарги суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому йому необхідно надати докази про звільнення від сплати судового збору або докази про оплату судового збору за ставками, встановленими зазначеним Законом .

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на суть даного спору, предмет та підставу позову, а також на те, що правовідносини, які виникають із договору купівлі-продажу матрацу «ОСОБА_3 ОСОБА_4», який позивач просить розірвати, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позивач у розумінні вказаного Закону є споживачем.

За таких обставин висновок суду про залишення позову без руху є передчасним. Суд першої інстанції належним чином не з'ясував характер та зміст заявлених позовних вимог та дійшов помилкового висновку про залишення позову без руху.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 312, 319 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року

про залишення позову без руху скасувати,а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Чельник

Судді: А.М. Головань

ОСОБА_5