АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4200/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позову зазначив, що йому належить земельна ділянка на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту), площею 2,0 га, кадастровий номер :03:008:0118.

08 вересня 2008 року він на вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі усного договору доручення оформив довіреність у приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8, відповідно до якої уповноважені особи мали приватизувати на його ім'я земельну ділянку. Укладання договору доручення та видача довіреності обумовлені тим, що він отримав від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 гарантію, що після оформлення довіреності вони не привласнять цю земельну ділянку, а здійснять продаж найближчим часом, оскільки вже є покупець, продаж буде здійснено за ціною, вище ринкової. Проте, з часу оформлення довіреності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали уникати зустрічей та телефонних розмов. Згодом договір доручення, на підставі якого було видано довіреність було розірвано.

Він дізнався нещодавно, що ОСОБА_6 уповноважив від його імені ОСОБА_4 здійснити продаж цієї земельної ділянки.

На підставі Постанови Верховної ОСОБА_9 України «Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області» від 06 вересня 2012 № 5215-VI земельна ділянка ввійшла до територій, яка включена до меж міста Харкова.

Згідно п. 76 рішення сесії Харківської міської ради від 23 грудня 2015 року № 32/15 власнику земельної ділянки ОСОБА_1 змінено адресу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Стара адреса земельної ділянки - на території Циркунівської сільської ради (за межами населеного пункту), нова адреса - м. Харків, вул. Лівобережна, 2 .

Ним було з'ясовано, що 02 серпня 2012 року ОСОБА_4, діючи на підставі вказаної довіреності, уклав від його імені договір купівлі-продажу, згідно з яким продав земельну ділянку своїй матері - ОСОБА_1 за 100 000 грн., які згідно тексту договору ОСОБА_4 отримав для нього від ОСОБА_1

До теперішнього часу ОСОБА_4 про факт продажу земельної ділянки його не повідомляв, будь-яких коштів за договором купівлі - продажу земельної ділянки він не отримав.

ОСОБА_4 продав земельну ділянку за ціною нижчою, ніж її ринкова вартість, і договір купівлі - продажу від 02 серпня 2012 року уклав унаслідок зловмисної домовленості з ОСОБА_1 та у своїх інтересах.

Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту), площею 2,0 га, кадастровий номер :03:008:0118 від 02 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Представник відповідачки ОСОБА_1 проти позову заперечував.

Зазначив, що твердження ОСОБА_3 про зловмисну домовленість повірених осіб, які всупереч його дійсної волі здійснили розпорядження земельною ділянкою безпідставне.

Доказів на підтвердження факту зловмисної домовленості ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а саме свідоме вчинення правочину всупереч інтересам довірителя), наявності збитків та причинний зв'язок між зловмисною домовленістю та завданими збитками позивачем не надано.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено ОСОБА_4 в інтересах довірителя на підставі належним чином нотаріально посвідченої довіреності, яка виражає дійсну волю ОСОБА_3 на реалізацію земельної ділянки; правочин здійснено ОСОБА_4 в межах наданого довіреністю обсягу повноважень. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку, виготовленого ФОП ОСОБА_9 30 листопада 2011 року визначено, що грошова оцінка земельної ділянки становить 100 000 грн.

Довіреність, видана ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 08 вересня 2008 року на 5 (п'ять) років не була скасована до часу її припинення - 08 вересня 2013 року . Посилання позивача та ОСОБА_6 на те, що останніми було укладено договір про розірвання усного договору доручення від 04 листопада 2011року ще не свідчить про припинення відносин представництва.

. На момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки довіреність, видана на ім'я ОСОБА_4 в порядку передоручення, була чинною, а тому ОСОБА_4 діяв в межах наданих йому повноважень.

З огляду на те, що ОСОБА_6 не повідомив довірителя про передання своїх повноважень заміснику, саме на ОСОБА_6 покладається відповідальність за всі дії ОСОБА_4 як за свої власні, тому ОСОБА_4 є неналежним відповідачем.

Просили застосувати строк позовної давності, оскільки позивач знав про порушення своїх прав з моменту посвідчення довіреності і до фактичного припинення її дії, тобто з 08 вересня 2008 року і до 08 вересня 2013 року та мав можливість в будь-який час скасувати довіреність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився

Третя особа Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась. В запереченнях просила відмовити у позовних вимогах у звязку з закінченням позовної давності.

Третя особа: ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився. В заяві зазначив, що жодних дій щодо продажу ОСОБА_1 належної ОСОБА_3 земельної ділянки не вчиняв.

Третя особа: ОСОБА_6 проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Пояснив, що на підставі усного договору доручення ОСОБА_3 уповноважив його здійснити дії щодо приватизації на його імя земельної ділянки. Ціна земельної ділянки та умови продажу мали бути не нижчі ринкових та мали бути попередньо погоджені окремо.

Оскільки довіреність видано з правом передоручення повноважень іншим особам він уповноважив 11 листопада 2011 року ОСОБА_4 здійснити продаж земельної ділянки та повідомив всі умови усного договору доручення, у тому числі щодо попереднього погодження ціни та умов продажу та відповідність ціни ринковим цінам.

Про передоручення він ОСОБА_3 не повідомляв, оскільки усі питання з ним зобовязувався вирішити ОСОБА_4 04 листопада .2011 року між ним та ОСОБА_3 було розірвано усний договір доручення, про що складено письмовий договір, з яким він ознайомив ОСОБА_4 Проте, ОСОБА_4 запевнив його, що оскільки даний договір не реєструється нотаріально, то він не має юридичної сили, а усі непорозуміння з цього приводу він вирішить з ОСОБА_3 самостійно, а також самостійно передасть йому кошти за продаж земельної ділянки. ОСОБА_4 переоформив земельну ділянку на свою матір, будь-які грошові кошти ОСОБА_3 за земельну ділянку не виплатив та навіть не повідомив про те, що земельна ділянка була переоформлена на його матір.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту), площею 2,0 га, кадастровий номер :03:008:0118 від 02 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2217.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що висновок про обізнаність ОСОБА_4 про припинення відносин представництва судом зроблено на підставі письмових пояснень ОСОБА_6 Сам ОСОБА_6 жодного разу не був присутній під час судового розгляду справи, безпосередньо в суді свої пояснення не надавав, допитаний у якості свідка не був.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повідомлення ОСОБА_4 про скасування довіреності ні нотаріусом, ні ОСОБА_3

Після розірвання договору доручення ОСОБА_6 не повернув довіреність ОСОБА_3, що свідчить про відсутність волі сторін на припинення відносин представництва.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту), площею 2,0 га, кадастровий номер :03:008:0118 на підставі державного акту ЯК № 182208, виданого міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області 04 листопада 2011 року та зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю за № 03051.

08 вересня 2008 року позивач на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оформив довіреність у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_8

Строк дії довіреності пять років.

Згідно тексту довіреності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснити приватизацію належної йому спірної земельної ділянки, а також право користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою з правом продажу за ціну та на умовах на їх розсуд, обміну, здачу в оренду(найм), в іпотеку.

11 листопада 2011 року ОСОБА_6 в порядку передоручення видано довіреність на імя ОСОБА_4, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_10

02 серпня 2012 року ОСОБА_4, діючи згідно довіреності від імені ОСОБА_3, продав земельну ділянку ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.ст. 237 ч.1; 238 ч.1; 239; 240 ч.1,3; 244 ч.3; 245 ч.1,2; 249 ч.1 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

З тексту нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_3 від 08 вересня 2008 року вбачається, що строк дії довіреності пять років; довіреність видана з правом передоручення.

Оформлення договору купівлі- продажу земельної ділянки 02 серпня 2012 року здійснено в межах строку дії довіреності і в межах наданих повноважень.

Довіреність ОСОБА_3 взагалі скасована не була та була дійсною до 08 вересня 2013 року.

Посилання позивача, що земельна ділянка продана за ціну нижче ринкової і що сума продажу повинна була бути узгоджена з ним- безпідставне.

Згідно тексту довіреності ОСОБА_3 доручив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою з правом перепродажу за ціну та на умовах на їх розсуд(том 1 а.с 94).

Посилання про попереднє узгодження ціни з ОСОБА_3 довіреність не містить.

Даних, що продаж здійснено за ціну нижче ринкової, матеріали справи не містять.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку землі оцінка земельної ділянки становить 100000 грн.

За цю суму і здійснено продаж земельної ділянки(а.с. 103 т. 1)

Що стосується пояснень ОСОБА_3 та письмових пояснень ОСОБА_6, що вони 04 листопада 2011 року самі, без нотаріального посвідчення, між собою уклали договір у простій письмовій формі про розірвання договору доручення(том 1 а.с. 32), то колегія виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 240 ч2, 248, 249 ЦК України представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов'язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні.

Представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення.

У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність.

Частиною 1 ст. 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Частина 2 вказаної статті цього Кодексу містить обов'язок особи, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Згідно з ч. 3 цієї статті зазначеного Кодексу права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Таким чином, скасування довіреності має юридичне значення для представника та третіх осіб лише в тому випадку, якщо вони були сповіщені про це.

З письмових пояснень ОСОБА_11 та позову ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_11 довіреність ОСОБА_3 не поверталася при укладенні ними такого договору 04 листопада 2011 року, а навпаки, 11 листопада 2011 року ОСОБА_11 на підставі цієї довіреності нотаріально оформив передоручення на імя ОСОБА_4

Будь-яких даних, що ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_4 про укладений у простій письмовій формі договір про розірвання 04 листопада 2011 року усного договору доручення матеріали справи не містять.

Навпаки, довіреність залишалася після 04 листопада 2011 року у ОСОБА_11, який 11 листопада 2011 року на підставі цієї довіреності переоформив довіреність на імя ОСОБА_4

Відносно наявності зловмисної домовленості ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_1, то доказів цьому також не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Будь-яких доказів наявності зловмисної домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позивачем не надано.

Той факт, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4В.( хоча доказів цьому не надано) не є підставою для встановлення наявності зловмисної домовленості між ними.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: