Справа № 370/2420/16-ц Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/2724/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 31.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М, ОСОБА_2,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованою особою: управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі, посилаючись на те, що 20.07.2012 року ним було придбано квартиру за № 13 в будинку № 1-Б по вул. Проектній в смт. Макарів Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від цієї ж дати.

Відповідно до пункту 15-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» №1740 від 03.11.1998 року з нього був стягнутий пенсійний збір в розмірі 1% від операції купівлі-продажу нерухомого майна, в сумі 2 411,64 гривень.

Заявник вважає, що сума пенсійного збору підлягає поверненню, оскільки він придбав житло вперше.

Просить визнати його особою, що придбаває житло вперше, просив їх задовольнити.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Не погоджуючись з рішенням, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі, подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити заявнику в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ОСОБА_4 зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_4 з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_3 придбав квартиру під номером 13 в будинку №1-Б по вул.Проектна в смт.Макарів Київської області.(а.с.7, зворот).

ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав, власником квартири за адресою: Київська область, Макарівський район, смт.Макарів, вул.Проектна, будинок1-Б, квартира 13, є ОСОБА_3; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 20.07.2012 року (р.№2026), форма власності приватна, частка 1/1 (а.с.8).

ОСОБА_4 квитанції № 183/з97 від 20.07.2012 року заявником сплачено пенсійний збір 1% від продажу нерухомого майна в сумі 2 411,64 гривні (а.с.10).

ОСОБА_4 листа управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області заявнику відмовлено в поверненні суми пенсійного збору, оскільки останній не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділений повноваженнями визначати осіб, які придбавають нерухоме майно вперше (а.с.13).

Так суд першої інстанції при задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст. 234-235, 256 ЦПК України, п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», п.15-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» від 03.11.1998 року №1740 (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) та наказу Державного казначейства України від 10.12.2002 року №226 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.12.2002 року за №1000/7288 (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу)., та те, що управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області відмовлено заявнику в поверненні суми пенсійного збору, оскільки останній не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділений повноваженнями визначати осіб, які придбавають нерухоме майно вперше (а.с.13).

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, який є не обґрунтованим та не відповідає вимогам закону виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування (із змінами та доповненнями) ( далі - Закон) платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбають нерухоме майно, за вийнятком державних підприємств, установ і організацій, що придбають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетом і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обовязковість, яких надана Верховною радою України, а також громадян, які придбають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбають житло вперше.

Пунктом 8 статті 2 Закону передбачено, що обєктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість майна, зазначеного у договорі купівлі- продажу.

Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділений повноваженнями визначати осіб, які придбають нерухоме майно вперше.

Таким чином, у разі надання управлінню Пенсійного фонду України у Макарівському районі відповідного документа про визнання громадянина особою, що придбає нерухоме майно вперше, виданого органом до компетенції якого це належить, він буде звільнений від сплати збору.

Враховуючи, що в даний час такого органу не існує, особою, що придбає житло вперше, громадянина може бути визнано в судовому порядку.

Крім того, управління Пенсійного фонду України не має підстав для повернення сплачених при придбанні житла коштів Позивачу, оскільки зазначена сплата здійснена відповідно до вимог чинного законодавства.

Повернення платникам помилково та/або надміру сплачених сум зборів на обовязкове державне пенсійне страхування здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обовязкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/288.

ОСОБА_4 з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_4 з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір в порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначені положення законодавства уваги не звернув, належним чином не з'ясував підстави та предмет, заявленого ОСОБА_3 позову, а відтак не встановив характер спірних правовідносин, унаслідок чого, припустився помилки у застосуванні вимог матеріального права, що призвело до поверхневого вирішення спору.

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, а тому не може бути залишеним без змін, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід відмовити у задоволені заяви заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України, колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року скасувати та ухвали по справі нове.

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: