Справа №718/673/14-ц
Провадження №2/718/519/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого - судді Мінів О.І.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3, зацікавлена особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця Кіцманського РВ ДВС ОСОБА_3 від 29 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязати Кіцманський відділу державної виконавчої служби продовжити виконавчі дії з примусового виконання судового рішення. В обгрунтування скарги послався на те, що в провадженні Кіцманського ВДВС перебувало виконавче провадження №44024043 з примусового стягнення з ОСОБА_4 на його користь суму боргу за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.05.2014 року у справі №718/673/14-ц. Однак, 29.12.2016 року державний виконавець цього відділу ДВС виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, посилаючись на п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Вказує, що не згідний із таким рішенням державного виконавця, оскільки державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів для завершення виконавчого провадження.

Скаржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву від 12.09.2017 року про розгляд справи в його відсутність, у зв`язку із відрядженням за межі області. Скаргу підтримує повністю. (а.с.183)

Представник Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, подав письмове заперечення відносно скарги у якому вказав, що підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки після оголошення розшуку транспортного засобу марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. СЕ 0685ВА, згідно постанови старшого державного виконавця від 18.03.2015 року, такий не був виявлений протягом року, а тому виконавчий документ було повернуто стягувачеві постановою від 29.12.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто за відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Просив судове засідання проводити без його участі. (а.с. 208)

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик до суду боржника скеровувалась в Мамаївську сільську раду, Кіцманського району, за місцем реєстрації боржника, для вручення ОСОБА_4 Зі слів матері, останній перебуває на лікуванні в м.Чернівці. (а.с. 202-203).

Враховуючи, що в справі достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги, надані копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2014 року у справі № 718/673/14-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 18 900 доларів США, що еквівалентно 212 576,86 гривень на повернення коштів за договором позики; 8 697,86 грн. 3% річних від простроченої суми боргу, 40 460,79 грн. пені, а також 2617,20 грн. у відшкодування понесених по справі витрат. (а.с. 43,44)

На виконання зазначеного рішення було відкрито виконавче провадження №.07.2014 року (а.с.63).

При здійснення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстровані транспортні засоби: марки MAN M 2000, 1995р., н.з. СЕ 6654АТ, марки CITROEN BERLINGO, 2003 р.в., н.з. СЕ 0461ВР, марки MERCEDES-BENZ 110, 1998 р.в., н.з. СЕ 0685ВА, марки RENAULT KANGOO, 2006 р.в., н.з. СЕ 0372ВС, марки RENAULT KANGOO, 2008 р.в., н.з. СЕ 9514ВВ, на які державним виконавцем накладено арешт та оголошено в розшук.(а.с.81,82)

За дорученням Кіцманського ВДВС від 08 серпня 2014 року ВДВС Немирівського РУЮ складено акт опису й арешту транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 110, 1998 р.в., н.з. СЕ 0685ВА, та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5, мешканцю м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області.

04.03.2015 року до Кіцманського ВДВС надійшов лист від ВДВС Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції із рапортом та відповіддю, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає, автомобіля не виявлено, у звязку з чим 18 березня 2015 року державним виконавцем оголошено в розшук транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 110, 1998 р.в., н.з. СЕ 0685ВА.

15 січня 2016 року державним виконавцем направлено повідомлення зберігачу описаного та арештованого транспортного засобу про його доставку для проведення експертної оцінки та подальшої реалізації майна боржника, однак зберігач майна транспортний засіб не доставив.

22 листопада 2016 року державним виконавцем надіслано до Кам`янець-Подільського відділу національної поліції подання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Постановою державного виконавця від 29 грудня 2016 року виконавчий лист № 718/673/14-ц повернуто стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розшук зареєстрованих за боржником транспортних засобів виявився безрезультатним.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначені обов`язки і права виконавців. Зокрема, ч.1 згаданої статті передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у редакції станом час винесення оспорюваної постанови? виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 40 цього ж Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснена перевірка майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням у строки та на умовах, визначених ч.8 ст. 48 вказаного закону.

Так, встановлено, що за адресою, вказаною у виконавчому листі , а також вказаною в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві боржник ОСОБА_4 не проживає, не зареєстрований (а.с.62, 99), оскільки згідно довідки Мамаївської сільської ради Кіцманського району від 22.08.2017 року № 594, останній значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 178)

Таким чином, старший державний виконавець, у звязку із відсутністю відомостей про фактичне місцезнаходження або реєстрації боржника - фізичної особи, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був звернутись до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника, однак цього не зробив.

Державним виконавцем також порушені вимоги ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків та періодичності перевірки майнового стану боржника.

Державний виконавець в оскаржуваній постанові посилався на формулювання п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яке не було чинним на час її винесення.

Відсутній акт державного виконавця про наявність обставин, зазначених у п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, що є порушенням ч. 2 ст. 37 цього ж Закону.

Тобто, державний виконавець не провів належним чином виконавчі дії, в результаті чого порушив права стягувача, належних та допустимих доказів щодо вчинення державним виконавцем будь-яких заходів стосовно перевірки майнового стану боржника, в судовому засіданні не здобуто, а тому скарга в цій частині підлягає задоволенню, так як державний виконавець дійшов помилкового висновку про повернення виконавчого документу стягувачеві саме на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документу від 29.12.2016 року у виконавчому провадженні ВП №44024043 стягувачеві є неправомірними, а відповідна постанова - незаконною, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги про зобовязання Кіцманський ВДВС продовжити виконавчі дії з примусового виконання рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Дана норма закону є імперативною, і не відноситься до дискреційних повноважень виконавця, а тому при скасуванні судом постанов про повернення виконавчого документа стягувачу не потребує прийняття рішення про зобов`язання виконавця продовжити виконавчі дії.

Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання державного виконавця продовжити виконавчі дії з примусового виконання рішення не підлягає задоволенню.

Отже скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 209, 383-387 ЦПК України , ст. ст. 18, 36, 37 , 40, 41, 48 ч. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.2016 року у виконавчому провадженні № 44024043.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд, а у разі, якщо ухвалу винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.І. Мінів