Справа № 214/2376/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю:

секретаря Горбунової Л.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей. Уточнивши позовні вимоги 27.06.2017, та в кінцевій редакції в судовому засіданні 16.11.2017, просить стягнути додаткові витрати на дітей в розмірі 3873 грн. 90 коп.

З позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2001 року по 10 березня 2016 року. Мають двох дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Аліментних платежів, які сплачує відповідач на утримання дітей не вистачає. З вересня 2016 року до початку 2017 року на додаткові витрати на лікування, фізичне та духовне оздоровлення, одяг, шкільний інвентар тощо, вона витратила 7747 грн. 81 коп., на підтвердження чого надала копії чеків. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу окрім визначеного розміру аліментів, в звязку з чим, просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат в сумі 3873 грн. 90 коп.

Позивач ОСОБА_1 уточнений позов підтримала, просила його задовольнити, вказала, що протягом останніх 8-9 місяців їй довелося витратити на дітей багато грошей. Вважає, що відповідач має змогу надати додаткову матеріальну допомогу своїм дітям.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимогах. Уточнив суму позовних вимог, шляхом її зменшення, зазначивши, що 4000 грн. на оздоровчу путівку стягнути не просять так як дитина не їздила в табір.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти стягнення з відповідача додаткових витрат в повному обсязі в звязку з їх недоведеністю. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. та на підтвердження надав копії документів (а.с. 47-50, 51). Пояснив, що чеки, надані позивачем не містять прізвище покупця, тому він невпевнений, що ці товари були придбані позивачем для їхніх дітей.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

З 20.01.2011 по 10.03.2016 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2016 по справі № 214/8509/15 (а.с. 5).

25.08.2002 у подружжя народилася донька ОСОБА_5, а 08.06.2012 народився син ОСОБА_6. Згідно свідоцтва про народження, батьками дитини є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_1 (а.с. 6, 7).

Позивач є фізичною особою підприємцем, отримує прибуток (а.с. 46).

Позивач надала чеки та квитанції на додаткові витрати, а саме: оплата художньої школи ОСОБА_5, оплата квитків до театрів, на придбання пластиліну, на придбання взуття, канцелярії, ліків, та інше (а.с 9-13, 29-30). Ну заперечує, що відповідач сплачує аліменти у розмірі 2000 грн. з липня 2017 року, на підтвердження чого надала відповідну виписку за банківською картою (а.с. 47-50).

Відповідач ОСОБА_4 сплачує позивачу аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. з липня 2017 по листопад 2017 року, на підтвердження чого представником надано копії квитанцій (а.с. 51).

Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надати позивачу матеріальну допомогу на додаткові витрати на дітей, однак це не здійснює.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так в судовому засіданні було встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дітей в розмірі 4553 грн. 90 коп., які підтверджені чеками, а саме: оплата за навчання в художній школі ОСОБА_5 в сумі 630 грн. (а.с. 9, 29), оплата за відвідування театрів в сумі 180 грн. (а.с. 11, 29), на придбання пластиліну 130 грн. (а.с. 11), холстної коробки 76 грн., підручника з фізики 65 грн., підручників з англійської мови 560 грн., паперу офісного - 57 грн. 90 коп., взуття на суму 239 грн. та на суму 269 грн. (а.с .12), взуття - кедів дитячих, в сумі 150 грн., взуття дівочого 500 грн., шкільної сумки в сумі 450 грн (а.с. 13), на ремонт взуття в сумі 200 грн (а.с. 13), придбання взуття дитячого в сумі 500 грн. та в сумі 185 грн (а.с. 29). Загальна сума додаткових витрат склала 4553 грн. 90 коп. Інші чеки, надані позивачем, суд не приймає до уваги, оскільки один з них вказує на придбання босоніжок жіночих, а не дитячих (а.с. 30), на придбання ліків без призначення лікаря (а.с. 13, 30), засобів гігієни (а.с. 12), що не дає суду можливості встановити, що саме позивачем для потреб дітей сплачено за вказані речі.

Судом враховано, що відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей, що дає їй можливість придбавати речі повсякденного вжитку, такі як мило, шампунь, засоби гігієни, продукти харчування та інше.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути половину суми додаткових витрат на дітей, які підтверджені в судовому засіданні чеками, а саме 2276 грн. 95 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 377 грн. 60 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1/2 додаткових витрат на дітей в розмірі 2276 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 377 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2017 року.