09 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_7 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради, скасування державного акта про право власності на землю, витребування земельної ділянки,
за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 31 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно з державним актом від 10 жовтня 1997 року йому належить земельна ділянка площею 0,1638 га за адресою:
АДРЕСА_1. Спірна земельна ділянка є власністю позивача, однак була відчужена неналежним власником рішенням Щасливцевської сільської ради від
29 листопада 2001 троку № 204 про вилучення земельних ділянок.
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року

№ 204 про вилучення земельної ділянки площею 0,15 га у ОСОБА_7 та про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,15 га за адресою:

АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року № 205 про надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано державний акт від 27 серпня 2003 року серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_4, кадастровий № НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1, згідно з державним актом на право приватної власності на землю, зареєстрованим в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 120 та виданим Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області від 10 жовтня 1997 року. Витребувано земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_5

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1, та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року у частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року залишено без змін.

У березні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 звернулись до апеляційного суду Херсонської області із заявою про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року, у якій просили скасувати рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 посилались на те, що оскільки вони вважали, що суд безпідставно припинив їх право власності на земельну ділянку,

ОСОБА_4 звернулась до правоохоронних органів із заявою про злочин. В ході досудового розслідування справи було призначено судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої (№ 60/2016 від 31 січня 2017 року виконавець ОСОБА_8) встановлено:

1. Межі земельної ділянки, яка відповідно до даних держакту серія НОМЕР_3 від 10 жовтня 1997 року, позначена як власність громадянина ОСОБА_7, та розташована на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району, в разі винесення її меж в натурі, створить перешкоди в користуванні гр. ОСОБА_9, приналежною йому земельною ділянкою. Земельна ділянка ОСОБА_7 в разі винесення її меж в натурі, не створить перешкод ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в користуванні належною їм земельною ділянкою.

2. Накладання меж земельної ділянки ОСОБА_7 із межами земельної ділянки ОСОБА_9, площею 0,1647 га, кадастровий

№ НОМЕР_4 має місце, площа накладання складає 0,1434 га.

3. Накладання між земельної ділянки ОСОБА_7 із межами ділянки, яка належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відсутнє.

Заявники вказували, що таким чином, під час проведення досудового слідства були встановлені юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі сторонам, оскільки місце знаходження земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_7 було встановлено лише фахівцем в сфері земельного права.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31 березня

2017 року заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 31 березня

2017 року та направити справу на повторний розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно розʼяснень викладених в абз. 1 п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Як розʼяснено в п. п. 4, 5 Постанови вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про залишення без задоволення заяви про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року, оскільки судом встановлено, що зазначені заявником обставини встановлені висновком експертизи, що проведена в межах кримінального провадження в 2017 році не є нововиявленими обставинами, а є новими, неналежними у даній справі доказами і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 31 березня

2017 року в справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_7 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради, скасування державного акта про право власності на землю, витребування земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова