Провадження № 22-ц/773/600/17 Категорія: 28 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором підряду, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Луцького міськрайонного суду від 02 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.12.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 200000 грн. вартості переданих саджанців, 200000 грн. неустойки, а всього на загальну суму 400000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором підряду від 09.04.2016 року, укладеного з позивачем ОСОБА_1, не виконав, що призвело до відсутності врожаю малини і загибелі переданих йому позивачем саджанців малини, а тому прийшов до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача їх вартості та неустойки за прострочення підрядником строків сплати вартості переданих йому замовником саджанців у розмірі 100% від їх вартості.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.04.2016 року між позивачем ОСОБА_1 як замовником та відповідачем ОСОБА_2 як підрядником було укладено договір підряду на вирощування малини (а.с.4-5).

Пунктом 1.1. даного договору передбачено, що підрядник зобов'язується власними силами і засобами на замовлення замовника прийняти для подальшого вирощування однорічні саджанці малини ремонтантного сорту «Поляна», а саме: саджанців малини в кількості 20000 штук, вартістю 10 грн. за одиницю, загальною вартістю 200000 грн., та згідно затверджених замовником вимог у встановлені строки, визначені договором, здати замовнику вирощену продукцію - ягоди малини, а також вирощені молоді саджанці малини за кількісними та якісними показниками, обумовленими договором, а замовник зобов'язується передати саджанці малини та тару для ягід, прийняти ягоди і молоді саджанці та оплатити вартість їх вирощування та збору.

Сторонами було погоджено порядок розрахунку ціни за зібраний врожай малини, який ними підписаний (а.с.6), а згідно акту приймання передачі від 09.04.2016 року замовник передав підряднику обумовлені договором саджанці малини в кількості 20000 штук, вартістю 10 грн. за одиницю (а.с.7).

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею ст. 841 ЦК України визначено, що підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Згідно із ч. 1 ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Місцевим судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаним договором не виконав, що призвело до відсутності врожаю ягід малини і загибелі переданих позивачем саджанців. Дана обставина підтверджується актом обстеження виконання робіт від 21.08.2016 року (а.с.10) та показаннями свідка ОСОБА_4, допитаного в суді апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 9.4 згаданого договору у випадку допущеної повної або часткової втрати з вини підрядника саджанців малини та/або врожаю ягід малини замовник має право відмовитись від цього договору. У такому випадку підрядник зобов'язується на вимогу замовника сплатити (відшкодувати) замовнику вартість переданих ним саджанців з врахуваннм індексації на дату повернення, розраховану в порядку, встановленому п. 9.7 цього договору, протягом 14 календарних днів із дня направлення відповідної вимоги замовником підряднику.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору 14.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із претензією про сплату протягом 14 календарних днів з моменту отримання претензії вартості переданих відповідачу саджанців, які були втрачені з його вини, у сумі 200000 грн., проте останнім зазначена вимога позивача виконана не була, кошти не сплачені (а.с.9).

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору передбачено розділом 9, зокрема п. 9.6. договору передбачено, що за прострочення підрядником сплати (відшкодування) вартості переданих йому замовником саджанців у випадках, передбачених п. 2.9, п. 9.3, п. 9.4, п. 9.5 цього договору, підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 100% від вартості переданих замовником підряднику за цим договором саджанців.

На підставі викладених обставин, проаналізувавши матеріали справи та виходячи з предмета заявленого позову, враховуючи ту обставину, що позивачем доведено допустимими та належними доказами факт невиконання відповідачем умов договору підряду від 09.04.2016 року, що призвело до відсутності врожаю малини і загибелі переданих йому позивачем саджанців малини, тому він має право на відшкодування їх вартості в сумі 200000 грн. та стягнення з відповідача неустойки, передбаченої умовами договору в сумі 200000 грн., а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про задоволення позову в даній справі відповідає вимогам закону.

Доводи відповідача про те, що він за згаданим актом прийому-передачі від 09.04.2016 року не отримував передбачених умовами договору саджанців в кількості 20000 штук, оскільки його не підписував, спростовується підписом останнього, який наявний на даному акті в його нижній частині. Під час апеляційного розгляду копія даного акту, яка міститься в матеріалах справи, звірена із оригіналом, якому вона відповідає.

В той же час, сам відповідач у заяві про перегляд заочного рішення від 13.02.2017 року (а.с.33) вказує на те, що 16.04.2016 року ним із участю ще двох осіб було складено акт, відповідно до змісту якого, серед переданих йому однорічних саджанців малини в кількості 20000 штук, половина з них були пошкоджені і не придатні до висаджування, що безпосередньо вказує на те, що в означеній кількості саджанці йому були передані.

Проте, вже у доводах апеляційної скарги відповідач вказує на те, що йому було передано лише 10000 штук саджанців більша частина з яких була пошкоджена і не придатна до висаджування, а ті що були висаджені в грунт загинули. З приводу наявності пошкоджених саджанців малини, як зазначає відповідач, ним на адресу замовника 01.06.2016 року було направлено повідомлення, в якому також згадується про передачу йому саджанців малини в кількості 20000 штук, в якому він вказує про неможливість виконання умов договору через те, що частина переданих саджанців малини були пошкоджені та у зв'язку із тим, що переданий сорт малини не відповідає ознакам однорічного, оскільки вирощені саджанці не принесли плоди, а тому відносяться до дворічних.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи визнав факт загибелі саджанців малини і не довів, як це вимагається ст. ст. 10, 60 ЦПК України і наведеною нормою матеріального права, що втрата останніх сталася не з його вини.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 02 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: