АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, -

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку.

Справа № 753/20351/16-ц
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/5867/2017
Головуючий у суді першої інстанції: О.М. Колесник
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу за підсудністю за місцем реєстрації відповідача до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті. Посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме недотримання правил підсудності. При цьому зазначає, що Дарницьким районним судом м. Києва невірно було встановлено, що справа підсудна саме цьому суду, оскільки відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначила про те, що даний позов повинен бути поданий за місцем її реєстрації за загальним правилом підсудності передбаченим ч.1 ст. 109 ЦПК України, а не за ч. 6 ст. 110 ЦПК України, оскільки вимоги позивача відображені у позовній заяві мають ознаки позадоговірної цивільно - правової відповідальності, наявність чи відсутність якої суд повинен встановити лише під час розгляду справи по суті, а тому позов не може бути пред'явлено за місцем завдання шкоди, у зв'язку із чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу, просила задовольнити з викладених підстав.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась у відповідності до вимог закону. Колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача, її неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку.

Свої вимоги мотивувала тим, що 13.06.2015 року сталася ДТП по вул. А.Ахматової на перехресті з просп. Григоренка, внаслідок якої ОСОБА_3, керуючи мотоциклом «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1, здійснила зіткнення з автомобілем «Мазда 5» д.н.з.НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_6, чим їй було заподіяно майнову шкоду. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертаючись до суду із даним позовом позивачем обрано підсудність відповідно до вимог ч.6 ст. 110 ЦПК України, тобто за місцем завдання шкоди майну фізичної особи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року відкрито провадження у даній справі, тобто суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дана справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Так, дійсно, відповідно ч. 1.ст 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Але, частиною 6 статті 110 ЦПК України визначено, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Пунктом 37 Постанови визначено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Як вбачається, позивач скористалася наданим їй ч.6 ст. 110 ЦПК України правом та подала позов до Дарницького районного суду м. Києва, оскільки належний їй автомобіль, під керуванням ОСОБА_6, було пошкоджено внаслідок ДТП саме в Дарницькому районі м. Києва.

Та обставина, що наявність майнової шкоди, протиправності дії, якою заподіяно шкоду, причинно - наслідковий зв'язок між протиправною дією та шкодою, вина особи, яка заподіяла шкоду не визначена судом наперед при відкритті провадження у справі не свідчить про порушення судом першої інстанції обраного позивачем відповідно до ч.6 ст. 110 ЦПК України правила підсудності, оскільки законодавець при розгляді даної категорії справ поклав саме на позивача право вибору підсудності розгляду таких спорів у загальних судах. А зазначені представником відповідача обставини підлягають встановленню виключно під час розгляду справи судом по суті спору та не перевіряються при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, відкриваючи провадження у вказаній справі, суд першої інстанції діяв згідно норм процесуального закону, правил підсудності судом порушено не було.

Отже, твердження заявника про порушення судом норм процесуального права, а саме правила підсудності справи, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: