Справа № 204/3540/17
Провадження № 2/204/1310/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

15 червня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить визнати ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у цій квартирі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі договору купівлі-продажу серії ВВС № 826401 позивач являється єдиним власником зазначеної квартири. 30 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №711. На початку січня 2008р. сторони припинили шлюбні відносини, які більше не поновлювалися, не вели спільне господарство та по теперішній час проживають окремо. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2010р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 21 грудня 2006р.н., яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач з 10 листопада 2006р. зареєстрований в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1, але фактично не проживає у вказаному приміщенні з моменту припинення шлюбних стосунків, а саме із січня 2008р. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханнями добровільно виписатися з даного житлового приміщення, на що останній категорично відмовлявся, говорив що у нього не має на це часу. Тому, є підстави вважати, що відповідач навмисно та неправомірно зволікає із процедурою зняття з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Звертає увагу на те, що відповідач покинув сімю, виїхавши із квартири добровільно, забравши із собою речі. Крім того, позивачу відомо, що відповідач на протязі довгого часу проживає з іншою жінкою та має іншу сім'ю, адреса місця проживання відповідача у справі позивачу не відома. Відповідач починаючи з січня 2008 року і по теперішній час не бере участі в оплаті комунальних послуг та протягом тривалого часу не проживає за місцем реєстрації, тобто фактично не виконує та припинив свої зобовязання за договорим соціального найму квартири, тому весь тягар від сплати комунальних платежів за відповідача несе лише позивач. Отже, відповідач особистих речей у вказаному житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за будинок не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміженням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири №21 в житловому будинку №120 по вул.Філософській у м.Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу серії ВВС № 826401, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 04 червня 2004р. (а.с.8).

30 вересня 2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №711, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 вересня 2005р. у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №711 розірвано (а.с.7).

Згідно із довідкою №1920 від 16.06.2017р., виданою КП «Жилсервіс-2» ДМР за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1971р.н., ОСОБА_5, 1994р.н. донька, ОСОБА_6, 1976р.н. чоловік, ОСОБА_7 2006р.н. донька (а.с.9).

Згідно з актом від 09.10.2014р. який підписаний директором КП «ЖГ Красногвардійського района» ДМР ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не проживає з травня 2012р. по теперішній час (а.с.10).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.

Щодо вимоги про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у цій квартирі, необхідно зазначити, що ця вимоги є передчасно заявленою, оскільки жодних прав позивача порушено не було.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, 03 жовтня 1976р.н., на користь ОСОБА_1, 13 квітня 1971р.н. судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок)грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова