РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.12.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 05.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір на суму 8500 гривень, та відсотками за користування кредитом у розмірі 36%, терміном погашення до закінчення терміну строку дії картки. На виконання кредитного договору позивачем було видано кредит на вищевказану суму. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.06.2015 року становить: заборгованість за кредитом в сумі 8486,33 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12 499,69 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1487,31 грн., фіксований штраф в розмірі 500,00 грн. та процентний штраф в розмірі 1123,67 грн., а всього 24097,00 грн., яку просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, при цьому попередньо подала клопотання про застосування строків давності, позов визнала в частині стягнення тіла кредиту в сумі 8 486,33 грн. На підставі ст.169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 05.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір на суму 8500 гривень, та відсотками за користування кредитом у розмірі 36%, терміном погашення до закінчення терміну строку дії картки.

Згідно умов кредитного договору від 05.05.2006 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит в сумі 8500 гривень.

Відповідно до умов Кредитного договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних.

Відповідно до умов п.8.6 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору, заборгованість відповідачів перед позивачем станом 30.06.2015 року за період з 05.06.2006 року по 30.06.2015 року становить: заборгованість за кредитом в сумі 8486,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12 499,69 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1487,31 грн., фіксований штраф в розмірі 500,00 грн. та процентний штраф в розмірі 1123,67 грн., а всього 24097,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строку, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Разом з тим, судом не встановлено, що сторони строк кредитного договору продовжували чи укладали новий, натомість судом встановлено, що із позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 суми неповернутого кредиту та процентів за користування нею ПАТ «Приватбанк» звернулося лише в серпня 2015 року.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Як вбачається із розрахунку, представленого позивачем, станом на 01.08.2012 року сума неповернутого кредиту становить 7996,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 399,65 грн., заборгованість за пенею та комісією станом на 01.08.2014 року за користування кредитом в сумі 487,31 грн.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, а відтак різниця між заявлено сумою заборгованості та заборгованістю в межах позовної давності становить 13 988, 77 грн.

Поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не доведено.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у позов слід задовольнити частково в межах строку позовної давності, а саме 13 988,77 грн.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО №305299) станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитом в сумі 489, 73 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12 499,04 гривень, заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1000 гривень, а всього 13 988 гривень (тринадцять тисяч девятсот вісімдесят вісім) 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО №305299) 243,60 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Мартьянова С.М.