Справа № 202/4758/17
Провадження № 2/202/2272/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа: відділ ЦНАП «Лівобережний», Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа: відділ ЦНАП «Лівобережний», Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що на підставі ордеру №004916 від 18 січня 1992 року позивач ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_4 заселилась в квартиру АДРЕСА_1, в якій мешкають і по цей час. Відповідно до довідки №3461 від 26 червня 2017 року, виданої відділом ЦНАП «Лівобережний», за вищезазначеною адресою окрім позивачки з її дочкою зареєстрованими значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме, відповідачі. ОСОБА_2 є рідною племінницею позивача, була зареєстрована позивачем у спірній квартирі у 2000 році. Однак, з цього часу відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживала. У 2001 році позивач дізналася про той факт, що відповідач таємно зареєструвала в квартирі свою дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За весь час відповідачі не цікавилися спірною квартирою, в квартирі не зявлялися, не сплачували і не сплачують комунальні послуги, їх речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачка відповідачам не чинила. Оскільки реєстрація відповідачів змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просила ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка в тому числі діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивачки, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник третьої особи відділу ЦНАП «Лівобережний» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії ордеру №004916, виданого 18 січня 1992 року бюро обміном житлової площі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів, ОСОБА_6 надана двокімнатна квартира №423, житловою площею 27,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 18.

Довідкою №3461 від 26 червня 2017 року, виданої відділом ЦНАП «Лівобережний», встановлено, що за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не входять до складу родини позивача.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 18 липня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: м.Дніпропетровськ (після перейменування м. Дніпро), АДРЕСА_2 з 18 квітня 2000 року.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно акту про не проживання в квартирі від 03 липня 2017 року, виданого КП «Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство», у вищезазначеній квартирі ОСОБА_2 не мешкала більше 6 місяців, ОСОБА_3 взагалі жодного дня в даній кімнаті не проживала, особисті речі відповідачів відсутні.

Таким чином, відповідачі не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, без поважних причин більше 6 місяців.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачами зберігається спірне жиле приміщення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру яка подана фізичною особою справляється 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (640,00 грн.).

При додачі позовної заяви, ОСОБА_1 повинна була сплатила судовий збір у розмірі 640, 00грн. Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1280грн. 00коп., що більше ніж встановлений законом на 640грн.00коп.

Отже, згідно з ч. 1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 640,00грн.

Одночасно суд розяснює, що позивач може повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", звернувшись при цьому до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 379, 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа: відділ ЦНАП «Лівобережний», Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №423, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 18.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин