Справа № 474/851/17
Провадження № 2/474/300/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

30.10.2017р. ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника ОСОБА_2, діючого на підставі довіреності від 11.05.2017р. серії НМА № 264743, зареєстрованої в реєстрі за № 2305 звернулася до суду з позовом до Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просить визначити їй додатковий строк терміном шість місяців для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.09.2010р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 6,67 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Позивач пропустила строк прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що не знала про існування заповіту, який склала ОСОБА_3, та про який її повідомили працівники Великовеселівської сільської ради у 2017 році, а також, що на момент відкриття спадщини, здійснювала догляд за важко хворим чоловіком ОСОБА_4 в м. Горлівка Донецької області. З 2014 року по теперішній час проживає на тимчасово окупованій території, в зв'язку з чим після отримання інформації про існування заповіту не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 29.11.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, а також просить судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте 29.11.2017р. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справи у відсутність представника. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчив матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено наступне.

12.09.2010р. в смт. Врадіївка Миколаївської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 123243, виданим 14.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області.

Згідно довідки територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Врадіївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 проживала у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання з 01.06.2010р. (наказ № 45 від 01.06.2010р.) по 12.09.2010р. (наказ № 19-а від 12.09.2010р.), тобто до моменту смерті.

За життя, а саме 28.05.2004р., ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 66, яким заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, а також державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 № 101068 від 13.12.2002р.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на земельну ділянку Р4 № 101068, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією Миколаївської області 13.12.2002р., ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка розміром 6,67 га, яка розташована в межах території Великовеселівської сільської ради Врадіївського району, Миколаївської області з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Судом також встановлено, що з 1995 року зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання позивача по теперішній час: АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією паспорта громадянина України серії ВА № 051820, виданого 24.11.1995р. Центрально-Міським РВ УМВС України у м. Горлівка на ім'я позивача.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-НО № 334336, виданого 20.11.1971р., ОСОБА_4 є чоловіком позивача ОСОБА_1.

Згідно виписки з історії хвороби № 83893 Комунального клінічного лікувально-профілактичного закладу Донецький обласний протипухлинний центр ОСОБА_4 у 2005р. проходив лікування у відділенні урології та у 2009р. останньому була видалена ліва нирка.

30.07.2011р. в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 558758 від 02.08.2011р.

Як вбачається з позовної заяви догляд за ОСОБА_4 після хірургічного втручання і до його смерті 30.07.2011р. здійснювала позивач.

Крім того, з довідки Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 437 від 29.11.2017р. слідує, що заповіт ОСОБА_3 зберігався в сільській раді та остання повідомила позивача про існування заповіту на її ім'я лише в 2017 році.

На звернення позивача, щодо оформлення спадкових прав за заповітом після смерті ОСОБА_3, державний нотаріус Врадіївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 листом № 1132/01-16 від 27.10.2017р. відмовила останній у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Згідно інформації Врадіївської державної нотаріальної контори № 1261/01-16 від 29.11.2017р. після померлої 12.09.2010р. ОСОБА_3, спадкова справа не відкривалась, відомості про спадкоємців відсутні, що, в свою чергу, підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50063499 від 29.11.2017р.

Матеріали справи не містять рішення суду про визнання спадщини після померлої 12.09.2010р. ОСОБА_3 відумерлою.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1271 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування роз'яснено судам, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як роз'яснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування, суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 1 Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей № 1680-VII від 16.09.2014р.передбачено, що гідно з цим Законом тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Закон України Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей № 2167-VIII від 06.10.2017р. набрав чинності 10.10.2017р.

Згідно Постанови Верховної Ради України Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування № 252-VIII від 17.03.2015р., м. Горлівка належить до окремих районів Донецької і Луганської областей, де запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

Постановою Верховної Ради України Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями № 254-VIII від 17.03.2015р. визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Щодо зазначених позивачем причин пропуску строку прийняття спадщини суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст. 65-67 Конституції України. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

При цьому ст. 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною.

Таким чином, прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а тому оцінюючи в сукупності обставини, які встановлені під час судового розгляду, а саме: що позивач на час відкриття спадщини 12.09.2010р. і до 30.07.2011р. здійснювала догляд за хворим чоловіком, з 1995 року по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є тимчасово окупованою територією, та те що позивач дізналася про існування заповіту на своє ім'я лише в 2017 році, суд вважає встановленим наявність об'єктивних причин пропуску строку прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що, оскільки позивач з об'єктивних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що позивач проживає на тимчасово окупованій території - м. Горлівка Донецької області, а місце відкриття спадщини - смт. Врадіївка Миколаївської області, що з об'єктивних причин вимагає від позивача тривалого часу для організації своїх дій спрямованих на реалізацію свого права на прийняття спадщини, а тому суд вважає, що вказана обставина свідчить про обґрунтованість вимоги позовної заяви щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини терміном шість місяців.

На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 158, 174, 197, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном шість місяців для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3, яка померла 12.09.2010р.

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини обраховувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Г. Сокол