У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т. Л., Мостової Г. І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського державного технологічного університету, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_2, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Черкаського державного технологічного університету на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом в обгрунтування якого посилалася на те, що згідно контракту працювала на посаді асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки. Строк дії контракту з 01 вересня 2010 року по 31 серпня 2011 року.

З квітня 2011 року вона перебувала у декретній відпустці.

З січня 2012 року у період перебування у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_1 працювала на умовах неповного робочого часу, а з 16 червня 2014 року працювала повний робочий день на посаді асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки Черкаського державного технологічного університету.

Посилалася на те, що з 2011 року контракт з нею не розривався, на новий термін не укладався, а тому набув характеру безстрокового, укладеного на невизначений термін.

Згідно протоколу № 10 від 10 липня 2015 року засідання кафедри інформатики та інформаційної безпеки прийнято рішення продовжити з нею трудові відносини та рекомендовано ректору прийняти її на посаду старшого викладача кафедри.

ОСОБА_1 26 серпня 2015 року подано на ім'я ректора заяву про прийняття її на посаду старшого викладача кафедри інформатики та інформаційної безпеки, проте цю заяву розглянуто не було.

Після виходу її на роботу на початку вересня 2015 року їй стало відомо про те, що її звільнено з посади асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України, при цьому ї не попереджено про наступне звільнення в установленому законом порядку, а також не дотримано вимог закону щодо неможливості звільнення одиноких матерів без обов'язкового працевлаштування.

Вважає свої права порушені, а тому просила визнати незаконним та скасувати наказ ректора Черкаського державного технологічного університету від 19 серпня 2015 року № 235-к «Про звільнення педагогічних працівників» в частині її звільнення з посади асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки, поновити її на цю посаду, стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн 00 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_2 від 19 серпня 2015 року № 325-к «Про звільнення педагогічних працівників» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки; поновлено ОСОБА_1 на посаді асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки Черкаського державного технологічного університету; стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 24 396 грн 00 коп., та моральну шкоду в розмірі 1000 грн 00 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі Черкаський державний технологічний університет просить оскаржувані скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки згідно контракту № 208 від 01 вересня 2009 року, укладеного між нею та Черкаським державним технологічним університетом. Контракт укладено з 01 вересня 2009 року по 31 серпня 2010 року. Після закінчення строку контракту позивача звільнено з займаної посади у зв'язку з закінченням строку дії контракту.

Відповідно до наказу № 313-к від 01 вересня 2010 року ОСОБА_1 прийнято на посаду асистента кафедри та інформаційної безпеки по 31 серпня 2011 року на умовах строкового трудового договору. Після закінчення строку трудового договору його розірвано не було, позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до наказів № 17-к від 12 жовтня 2012 року, № 331-к від 01 вересня 2012 року ОСОБА_1 працювала на умовах неповної тривалості робочого часу.

На підставі наказу № 167к від 11 червня 2014 року ОСОБА_1 виконувала свої обов'язки після закінчення відпустки по догляду за дитиною на умовах строкового трудового договору по 31 серпня 2015 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Встановивши, що трудові договори з ОСОБА_1 переукладалися декілька разів, суди дійшли правильного висновку про те, що трудовий договір з позивачем укладено на невизначений строк, а тому її звільнення з посади асистента кафедри інформатики та інформаційної безпеки з підстав, передбачених ч. 2 ст. 36 КЗпП України, проведено незаконно.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Черкаського державного технологічного університету відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова