АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8633/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/1180/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровський М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника позивача ОСОБА_1 -

Фльорківа О.В., представників відповідача

ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 26 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що її позовна заява відповідає вимогам ЦПК України, подана з відповідною кількістю копій документів та оплачена судовим збором, а тому залишення позовної заяви без руху та повернення її позивачу суперечить вимогам закону.

Зокрема, вважає безпідставною вимогу суду в ухвалі від 14 липня 2017 року про усунення недоліків щодо необхідності залучення позивачем до участі в справі як відповідачів інших осіб, які претендують на спадкове майно з посиланням, що незалучення таких осіб може призвести до порушення їх прав, оскільки відповідно до вимог ст.35 ЦПК України суд сам вправі залучити до участі в справі як при прийнятті позовної заяви, так і при здійсненні провадження в справі до судового розгляду, так і під час судового розгляду як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору осіб, які не є стороною у справі, однак, якщо рішення може вплинути на права та обов'язки таких осіб.

Разом з тим, звертає увагу на те, що у позовній заяві від 24 липня 2017 року зазначалося, що позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, пред'явлено позов саме до відповідача, як єдиного іншого спадкоємця першої черги за законом, що також прийняла спадщину, і крім відповідача будь-яких спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 не виявлено. Інші особи, які зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, не є спадкоємцями першої черги за законом, та будь-яких прав на спадкове майно, за умови прийняття спадщини спадкоємцями першої черги за законом, у них не виникає. З огляду на це, судове рішення у даній справі не впливатиме на їх права та обов'язки, і такі особи не підлягають залученню до участі в праві як відповідачі чи треті особи.

Безпідставною вважає вимогу ухвали суду про усунення недоліків і в частині необхідності конкретизації нею прохальної частини позовної заяви з зазначенням, в якому порядку вона спадкує (за законом чи за заповітом).

При цьому, наголошує, що в позовній заяві про визнання права власності позивачем, на основі доданих до позовної заяви доказів та з посиланням на діюче законодавство України, яким регулюються правовідносини щодо спадкування за законом, обґрунтовано підставність вимог позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Обраний позивачем, спосіб захисту повністю відповідає вимогам ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.3, 4 ЦПК України, і порядок, в якому позивач спадкує майно (за законом) зазначено при обґрунтуванні позовних вимог в тексті позовної заяви. Жодних вимог «конкретизації» порядку спадкування саме у прохальній частині позовної заяви норми цивільного процесуального законодавства не містять, тому в розумінні ст.ст.119, 121 ЦПК України не зазначення такого порядку спадкування в прохальній частині позовної заяви не є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Крім цього, у відповідності до ст.31 ЦПК України позивач наділений правом збільшення або зменшення розміру позовних вимог протягом усього часу розгляду справи та до початку розгляду судом справи по суті шляхом подання письмової заяви про зміну предмету або підстав позову. Тобто, позовні вимоги можуть бути «конкретизовані» (уточнені, змінені, збільшені чи зменшені) позивачем після відкриття провадження у справі.

Такою, що не відповідає вимогам закону вважає й зазначену в ухвалі про усунення недоліків вимогу суду в частині долучення позивачем до матеріалів позовної заяви копій документів, які виготовлені неякісно, належно не засвідчені та не долучення копії свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 При цьому, звертає увагу на неврахування судом відповідних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз.4 п.7 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2, згідно яких подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Вважає, що судом не враховано вимоги ст.ст.27, 31, 57, 60, 64 ЦПК України, відповідно до яких позивач вправі після відкриття провадження та під час розгляду справи судом подати докази, в тому числі належно виготовлені та засвідченні копії документів, або оригінали таких документів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Фльорків О.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній і просив її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи її безпідставною, а ухвалу суду - законною й такою, що скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність ухвали Тернопільського міськрайонного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з урахуванням наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 14 липня 2017 року про усунення недоліків.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з таких міркувань.

12 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1, що складається з господарської будівлі, погребу, криниці та огорожі та 1/2 частину земельної ділянки (паю) площею 2,33 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, що належали ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2017 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки у мотивувальній частині позовної заяви не чітко викладені обставини на обґрунтування позовних вимог, а також не конкретизована прохальна частина позовної заяви, а саме: в позовній заяві зазначено лише одного відповідача ОСОБА_3, не вказано інших осіб, які претендують на спадкове майно та зверталися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини; не зазначено порядок спадкування спірного майна (за законом чи за заповітом), не долучено копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_6; копії документів, крім постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виготовлені неякісно, що унеможливлює їх прочитання та належним чином не засвідчені.

24 липня 2017 року на виконання вимог ухвали суду від 14 липня 2017 року представник позивача - адвокат Фльорків О.В. звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що подана позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунені після відкриття провадження у справі шляхом збільшення або зменшення позовних вимог, залучення до участі у справі інших осіб спадкоємців та надання належно виготовлених та засвідчених копій документів.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Так, у відповідності до ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1. найменування суду до якого подається заява;

2. ім'я (найменування) позивача, відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3. зміст позовних вимог;

4. ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5. виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги;

6. зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7. перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч.3 цієї ж статті позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Також, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч.5 ст.119 ЦПК).

У відповідності до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху з підстав наявності у ній недоліків, а саме у зв'язку з не долученням копії свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_6 та подання неякісно виготовлених і не засвідчених копій документів, суд першої інстанції в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не врахував, що дана стаття не передбачає обов'язку надання відповідних доказів, а лише зазначення таких доказів на підтвердження заявлених у позові вимог. Відповідні роз'яснення містяться в абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", де вказано, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що вимога про зазначення або надання додаткових доказів суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу.

Не може погодитись колегія суддів з висновками суду першої інстанції про залишення позову без руху й з підстав нечіткого викладення обставин на обґрунтування позовних вимог та неконкретизації прохальної частини позовної заяви з посиланням на те, що в позовній заяві зазначено лише одного відповідача ОСОБА_3 та не вказано інших осіб, які претендують на спадкове майно та зверталися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, оскільки з урахуванням вимог ч.2 ст.35 ЦПК України суд наділений правом залучення до участі в справі як при прийнятті позовної заяви, так і при здійсненні провадження в справі до судового розгляду, так і під час судового розгляду як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору осіб, які не є стороною у справі, однак, якщо рішення може вплинути на права та обов'язки таких осіб.

Таким, що суперечить вимогам закону колегія суддів вважає й висновок суду першої інстанції про залишення позову без руху з підстав незазначення позивачем у прохальній частині позовної заяви порядку спадкування спірного майна (за законом чи за заповітом), оскільки обраний ОСОБА_1 спосіб захисту відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, а з тексту позовної заяви чітко вбачається в якому порядку позивач спадкує майно (за законом).

Крім цього, передбачене ч.2 ст.31 ЦПК України право позивача змінити предмет або підставу позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог може бути реалізоване після відкриття провадження у справі. Зокрема, ч.6 ст.130 ЦПК України визначає обов'язком суду уточнення позовних вимог у попередньому судовому засіданні.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про необхідність залишення позову без руху з підстав наявності вищезгаданих недоліків, і, як наслідок, ухвала про повернення позовної заяви позивачу з підстав неусунення таких недоліків не може вважатися законною.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4; 313, 314 ч.1 п.2; 315 ч.ч.1, 2, 3; 317 ч.1, 319 ч.1, 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 26 липня 2017 року - скасувати, а справу направити до Тернопільського міськрайонного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : О.О. Загорський

М.В. Ходоровський

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська