Справа № 473/3230/17
РІШЕННЯ

іменем України

"09" жовтня 2017 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом.

В позові вказував, що відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №52-КС від 26 липня 2016 року (по особовому складу) ОСОБА_2 було зараховано до академії курсантом першого курсу.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №194 від 16 серпня 2016 року (по стройовій частині) ОСОБА_2 з 16 серпня 2016 року зараховано до списків особового складу академії та на всі види забезпечення, в тому числі на котлове забезпечення з виплатою надбавок за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % від місячного грошового забезпечення.

16 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження навчання, а після його закінчення військової служби у Збройних Силах України строком не менше п'яти років.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №4-КС від 09 лютого 2017 року (по особовому складу) між сторонами розірвано контракт в зв'язку з небажанням ОСОБА_2 продовжувати навчання. Цим же наказом у зв'язку з розірванням контракту відповідача відраховано з числа курсантів першого курсу та звільнено з військової служби у запас за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №34 від 09 лютого 2017 року (по стройовій частині) ОСОБА_2 з 09 лютого 2017 року виключено зі списків особового складу академії та всіх видів забезпечення з відшкодуванням витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 67 931,34 грн.

Оскільки відповідач добровільно витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі не відшкодував в той час як ні Міністерством оборони України, ні Національною академією сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 будь-які заходи щодо захисту майнових інтересів держави не вживались, а тому заступник військового прокурора Львівського гарнізону просив стягнути з ОСОБА_2 на користь держави вказані витрати в судовому порядку.

В судове засідання заступник військового прокурора Львівського гарнізону не зявився, проте направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представники Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, судом про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №52-КС від 26 липня 2016 року (по особовому складу) ОСОБА_2 було зараховано до академії курсантом першого курсу.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №194 від 16 серпня 2016 року (по стройовій частині) ОСОБА_2 з 16 серпня 2016 року зараховано до списків особового складу академії та на всі види забезпечення, в тому числі на котлове забезпечення з виплатою надбавок за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % від місячного грошового забезпечення.

16 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження навчання, а після його закінчення військової служби у Збройних Силах України строком не менше п'яти років.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №4-КС від 09 лютого 2017 року (по особовому складу) між сторонами розірвано контракт в зв'язку з небажанням ОСОБА_2 продовжувати навчання. Цим же наказом у зв'язку з розірванням контракту відповідача відраховано з числа курсантів першого курсу та звільнено з військової служби у запас за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 №34 від 09 лютого 2017 року (по стройовій частині) ОСОБА_2 з 09 лютого 2017 року виключено зі списків особового складу академії та всіх видів забезпечення з відшкодуванням витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 67 931,34 грн.

Проте відповідач добровільно витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі не відшкодував.

Аналізуючи позовні вимоги суд виходить з наступного:

1) в частині визначення юрисдикції справи та підстав для її розгляду за зверненням прокурора:

В постанові від 12 жовтня 2016 року по справі №6-2154цс16 міститься правовий висновок Верховного Суду України про те, що спори з приводу відшкодування витрат на утримання та навчання курсантів у вищому військовому навчальному закладі на контрактній основі в зв'язку з порушенням умов контракту підлягають вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Водночас згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 ЦПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

2) в частині вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі:

Ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (п. 1).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі (п. 2).

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою (п. 3).

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п. 4).

Витрати відшкодовуються за весь період навчання (п. 5).

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби (п.п. 7, 8).

Судом встановлено, що розрахунок витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі здійснений відповідно до вимог «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердежного постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, «Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, п. 1 контракту від 16 серпня 2016 року (який передбачає наслідки його дострокового розірвання) зокрема з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Загальна сума витрат складає 67 931,34 грн., з яких: 55 534,11 грн. - грошове забезпечення; 8 117,52 грн. - продовольче забезпечення; 72 грн. - медичне забезпечення; 4 207,71 грн. - спожиті комунальні послуги та енергоносії, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14-18), розрахунком. З вказаним розрахунком відповідач був ознайомлений та погодився.

Оскільки вказані витрати в добровільному порядку ОСОБА_2 не відшкодовані, а тому вони підлягають стягненню в судовому порядку.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 (р/р 2931 в ДКСУ в м. Києві, МФО 820172, ) витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 67 931 (шістдесят сім тисяч дев'ятсот тридцять одна) гривня 34 копійки та 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Вуїв