Справа № 159/2985/17
Провадження № 2/159/1012/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 26.06.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась одна дитина - син ОСОБА_3, 22.10.13 р. н.. Вона також має неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, 04.04.07 р. н., від першого свого шлюбу, який перебуває на повному її утриманні. Зазначає, що спільне подружнє життя сторін не склалось у зв»язку з відсутністю взаєморозуміння, розходженням поглядів на сім»ю. Відповідач влаштовує постійні скандали, у т. ч. у присутності сторонніх осіб та у громадських місцях, що ображає її честь і гідність; пред»являє їй необґрунтовані претензії, робить спільне життя сторін нестерпним. Внаслідок наведеного вище погіршилось її самопочуття, вона перебуває у стані постійного стресу. Відповідач участі в утриманні сім»ї не приймає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання сторін є неможливим. Неповнолітня дитина сторін проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач неповнолітню дитину сторін не утримує, мотивуючи тим, що він є інвалідом 2 гр.. Сторони не досягли домовленості по питанню утримання їх спільної неповнолітньої дитини. Тому вона змушена просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ніколаюк»; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, суду пояснила, що шлюб розпався фактично, дитина сторін перебуває на повному її утриманні. Відповідач є інвалідом 2 гр. і отримує пенсію. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча є належно оповіщеним. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав.

З врахуванням позиції позивача суд розглядає справу у відсутності відповідача відповідно до ст. ст. 224 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: заперечення позивачем можливості примирення; те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, але спільно не проживають, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з пояснень позивача та стверджується свідоцтвом про шлюб повторним серії I - ЕГ № 114 737, виданим 18.11.16 р. Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, сторони перебувають у шлюбі з 26.06. 13 р., актовий запис № 247.

Та обставина, що сторони мають спільну вищезазначену неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, 22.10.13 р. н., , стверджується копією свідоцтва про його народження.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну; відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає. ОСОБА_4 про те, що відповідач працює та має доход понад той, що є пенсією, позивачем суду не надано. З огляду на це, суд вважає, що відповідач має можливість та обов»язок сплачувати аліменти на утримання дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, але не меншому ніж встановлений законодавчо ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів для дитини відповідного віку.

Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав.

В решті позову слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір у повному обсязі слід стягнути з відповідача, зокрема, на користь позивача в частині позовних вимог про розірвання шлюбу; на доход держави в частині вимог про стягнення аліментів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 224 - 228, 180 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 26.06.13 р. між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Саюк) ОСОБА_5, 85 р. н., уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, 66 р. н., уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис № 247, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачеві ОСОБА_1 прізвище залищити - "Ніколаюк".

Стягнути з ОСОБА_2, 66 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, 12.06.85 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, 22.10.13 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 750 (сімсот п»ятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 10.08.17 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_6