Справа № 574/999/17
Провадження №2/574/504/2017
09 листопада 2017 року Буринський районний суд Сумської області
у складі: головуючого судді Чудопалової С.В.
при секретарі Ключник О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про день та час судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений.
Згідно з вимогамист. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що 02.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 2000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. (а.с.4).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідна правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року та має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягненя штрафу(фіксована частина) за кредитним договором б/н у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 2165,69 грнє необгрунтованими, а тому задоволенню в цій частині не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525-526, ч.3 ст. 549, 551, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя Чудопалова С.В.