АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4307/15-ц 22-ц/774/1213/К/17
Справа № 215/4307/15-ц Головуючий в і-й інстанції
Провадження №22ц/774/1213/К/17 суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 25 (ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у режимі відеоконференції апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» до ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», про стягнення страхового відшкодування.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "Теком" ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_5, ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_7 акціонерне товариство "Страхова компанія "Теком" (надалі ПрАТ «СК «Теком») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Південний» (надалі ПАТ «АБ «Південний»), про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 24.02.2014 р. на перехресті вул.Червоної та вул.Чкалова у м.Дніпро, ОСОБА_3, керуючи належним їй автомобілем "Шкода", державний номер НОМЕР_1, порушила правила дорожнього руху та скоїла дорожньо-транспорту пригоду, допустивши зіткнення з автомобілем «VW-Transporter», державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний», внаслідок чого автомобіль «VW-Transporter» отримав механічні пошкодження та вартість його відновлювального ремонту, згідно висновку еспертного дослідження, становить 158016,93 грн. Постановою від 25.03.2015 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. 28.07.2014 року ПАТ «АБ «Південний» звернувся до ПрАТ СК «Теком», в якому застраховано транспортний засіб підприємства, та, після проведення експертного дослідження і повного розслідування страхового випадку, йому було виплачено 91210,39 грн.

Оскільки, відповідальність водія автомобіля "Шкода", державний номер НОМЕР_1, тобто відповідача ОСОБА_3, була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», останній відшкодував позивачу 49 000,00 грн. в межах ліміту страхового відшкодування, однак страхове відшкодування у розмірі 43 298,30 грн. до теперішнього часу винною особою не відшкодовано.

Посилаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, позивач просив суд: стягнути на свою користь з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 43 298,30 грн. та судовий збір.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_8 «СК «Теком» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неврахування постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у ДТП, що свідчить про виникнення деліктних правовідносин. Також, позивач зазначає, що висновок експертного дослідження проведено у відповідності до вимог Методики та про проведення огляду автомобіля відповідач та її страхова компанія були повідомлені завчасно. Крім того, вважає, що технічна помилка у написанні ВІН-коду у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не може бути підставою для відмови у стягненні виплаченого страхового відшкодування.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_8 «СК «Теком» - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Теком», суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2015 року близько 16 годин 25 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Шкода", державний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Чкалова та вулиці Красної у місті Дніпрі, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «VW-Transporter», державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний», що рухався по головній дорозі.

На підставі постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року, винною в ДТП, що сталося 24 лютого 2015 року, визнано ОСОБА_3 й притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. в дохід держави (т. 1 ак.с. 14).

Згідно висновку експертного дослідження №1403/15/СК від 16.03.2015, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «VW-Transporter», номерний знак НОМЕР_2, складає 158 016,93 грн. (т.1 а.с.29-79).

31 березня 2015 року ПрАТ «Теком», на підставі страхового акту №354 від 26.03.2015 року (т. 1 а.с. 16) відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28.07.2014 року (т. 1 а.с. 84-93), виплатило ПАТ «АБ «Південний» страхове відшкодування у розмірі 91 210,39 грн. (т. 1 а.с. 100).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, ухваленою за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Оскільки, матеріалами справи підтверджено вину відповідача ОСОБА_3 у скоєні ДТП та факт сплати ПрАТ «СК «Теком» суми страхового відшкодування ПАТ «АБ «Південний», то вимоги позивача до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку експертного дослідження №1403/15/СК від 16.03.2015, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «VW-Transporter», номерний знак НОМЕР_2, складає 158 016,93 грн. (т.1 а.с.29-79).

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що експертне дослідження проводилося щодо автомобіля, номер кузова і шасі якого не співпадає із автомобілем, який було пошкоджено у результаті ДТП, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час дорожньо-транспортної пригоди 24 лютого 2015 року, було пошкоджено автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», державний номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В, марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046, державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний» (т. 1 а.с. 81).

Згідно бази даних АІС «Автомобіль» МВС України в Одеській області державний номер НОМЕР_2 було присвоєно автомобілю марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, білого кольору, який належить на праві власності ПАТ «АБ «Південний». При цьому, вказано, щономер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено при реєстрації цього автомобіля в ВРЕВ Вишгородського району Київської області.

Згідно відомостей Територіального сервісного центру №3245 РСЦ МВС в Київській області, 27.06.2014 року ВРЕВ ДАІ з обслуговуванням Вишгородського району при УДАІ ГУМВС в Київській області номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено помилково та вірним є номер WV1ZZZ7HZEH0901046.

Зважаючи на те, що, як міжнародним стандартом ідентифікаційних позначень автомобіля ISO 3779-1983, так і державним стандартом України ДСТУ 3525-97, передбачено визначення ідентифікаційного номеру транспортного засобу (VIN) шляхом літерно-цифрового значення із 17 символів, із яких: перші три символи міжнародний код виробника транспортного засобу, наступні шість символів описова частина, останні вісім символів розпізнавальна частина, колегія суддів вважає доведеним той факт, що вісімнадцятизначний номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7ZHZEH0901046 було зазначено помилково та вірним є номер WV1ZZZ7HZEH0901046, який складається із 17 символів.

Оскільки, при проведенні експертного дослідження, було оглянуто саме транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі Transporter, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузову, рами) WV1ZZZ7HZEH0901046, колегія суддів вважає доведеним той факт, що експертом було оглянуто саме транспортний засіб, який було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок суду першої інстанції про те, що Страховий акт №354 від 26.03.2015 року (т. 1 а.с. 16) складено щодо іншого автомобіля є теж необґрунтованим та спростовується вищевикладеним.

Не може погодитись колегія суддів й з висновками суду першої інстанції щодо наявності різниці в пробігу транспортного засобу, який було зафіксовано на момент ДТП, на час проведення дослідження та в акті виконаних робіт, як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору. Так, як вбачається з матеріалів справи, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В «VOLKSWAGEN Transporter» використовувався ПАТ «АБ «Південний» як інкасаційний спеціалізований обладнаний панцерним захистом ПЗСА-3 (т. 1 а.с. 81) та, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має пошкодження аварійного характеру та не придатний до експлуатації, як такий, що втратив споживчі та експлуатаційні якості та потребує відновлювального ремонту (т. 1 а.с. 29-79), тобто його використання за призначенням є неможливим, однак це жодним чином не свідчить про неможливість пересування транспортного засобу та, як наслідок, можливу зміну показів пробігу.

При цьому, висновок суду першої інстанції про те, що цей висновок є неналежним доказом по справі, оскільки ОСОБА_3 не була належним чином повідомленою про проведення огляду пошкодженого автомобіля, є помилковим, адже, детальне дослідження пошкоджень транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» було здійснено ПрАТ СК «Уніка», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_3, та судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_9, за участю представника ПрАТ СК «Уніка», на замовлення ПрАТ «Теком», яким було застраховано пошкоджений транспортний засіб.

На думку колегії суддів, експертний висновок було складено з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, з відповідними змінами.

Отже, позивачем ОСОБА_8 «СК «Теком» належними та допустимими доказами доведено розмір страхового відшкодування, яке було виплачено останнім у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СК «Уніка» (т. 1 а.с. 26), яка, у межа лімітів страхового відшкодування, сплатила на користь ПАТ «СК «Теком» страхове відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

Отже, сума фактичних витрат, яка підлягає стягненню з винної особи (ОСОБА_3В.) на користь ПрАТ «СК «Теком», згідно зі статтею 1194 ЦК України, становить 43 298,30 грн. (92 298,30 грн. (витрати понесені ПрАТ «СК «Теком» при виплаті страхового відшкодування) - 49 000,00 грн. (витрати, відшкодовані ПрАТ «СК «Уніка»).

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з неправильним застосуванням матеріального закону та без повного зясування обставин справи, з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 даної статті передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_8 «СК «Теком» підлягають стягненню судові витрати, понесені на оплату судового збору у розмірі 909,29 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» до ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 43 298,30 (сорок три тисячі двісті девяносто вісім) гривень 30 (тридцять) копійок та судові витрати по справі у розмірі 909 (девятсот девять) гривень 29 (двадцять девять) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: