Справа № 204/2341/17
Провадження № 2/204/1057/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 червня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю відповідачки ОСОБА_3

за участю представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання правочинів недійсними та визнання спадщини відумерлою,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання правочинів недійсними та визнання спадщини відумерлою.

В судовому засіданні відповідачка та її представник заявили клопотання, в якому просили залишити без розгляду дану позовну заяву. В обґрунтування даного клопотання вказали на те, що у позовній заяві позивач посилається на те, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, спірна квартира безпідставно перейшла у власність ОСОБА_5 ще 01.04.2016 року. Разом з тим у переліку документів, що додаються до заяви, відсутній витяг з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно за 01.04.2016, який би підтверджував чи спростовував безпідставність вказаної реєстрації. Також, у позовній заяві стверджується, що заочним рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 по справі № 189/305/16-ц задоволено позов ОСОБА_5 Проте на підтвердження вказаного факту у переліку документів додається копія рішення суду стосовно ОСОБА_7 На підтвердження доводів позивача у позовній заяві про те, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 року виправлено описку в рішенні Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 року по справі №189/305/16-ц, допущену в прізвищі позивача, жодної ухвали від 29.03.2016 року взагалі не надається та в переліку документів, які додаються до позовної заяви така ухвала також не перелічена. У порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у переліку документів, які додаються до позовної заяви вказано дві ухвали Покровського районного суду від. 06.04.2016 року. Разом з тим, з тексту позову вбачається, що 06.04.2016 року Покровським районним судом у цій справі виносилась лише одна ухвала. Вказані порушення не дають можливості належним чином оцінити зміст позовних вимог на відповідність чинному законодавству. Крім того, резолютивна частина позову не відповідає вимогам п. 4 ч. 9 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якого у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади.

Представники Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 та Дніпровської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та просили відмовити в його задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали своє клопотання та просили його задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. п. 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Таким чином, законодавцем передбачений порядок саме зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а не надання цих доказів при зверненні до суду.

Докази же надаються сторонами по справі під час розгляду справи, а у разі, якщо у сторін виникають складнощі в отриманні доказів самостійно, суд витребує такі докази або забезпечує за клопотаннями/заявами сторін.

Що стосується листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», то посилання сторони відповідачки на даний лист є незрозумілим по наступним підставам.

Так, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Тобто, не можуть ставитись вимоги позовного характеру у разі, якщо подану саме заяву про визнання спадщини відумерлою в порядку ОСОБА_7 9 ЦПК України.

Але ж в даній справі предявлена не заява про визнання спадщини відумерлою, а позовна заява, у звязку з наявністю спору, яка розглядається в загальному порядку.

Тому, твердження відповідачки та її представника є необґрунтованими та безпідставними.

В свою чергу, статтею 207 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за наявності яких, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду. Разом з тим, вказані стороною відповідачки обставини не є підставою для залишення позову без розгляду, а є обставинами, які вирішуються судом при ухваленні рішення по суті спору.

За таких обставин, у звязку з усім вищевказаним, суд вважає необхідним відмовити відповідачці та її представнику в задоволенні їхнього клопотання про залишення без розгляду даної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 207, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про залишення без розгляду даної позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя В.В. Самсонова