Справа № 459/3027/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3969/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді Приколоти Т.І.
суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.
з участю секретаря Іванової О.О.
з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою КП «Червоноградводоканал» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 5 квітня 2017 року по справі за позовомОСОБА_3 до КП «Червоноградводоканал» про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 5 квітня 2017 року позов задоволено.

Зобов`язано КП «Червоноградводоканал» надати ОСОБА_3 75% знижки плати за користування комунальними послугами з водопостачання та водовідведення на 16 куб.м., на місяць за фактичною адресою проживання його сім`ї, незалежно від наявності в її складі осіб, які не мають права на знижку плати.

Рішення суду оскаржує КП «Червоноградводоканал», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що у квартирі позивача проживає шість осіб, з яких лише четверо мають право на пільги, а батьки дружини позивача не відносяться до категорії осіб, які мають право на пільгу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч. 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи, а саме з копії акту КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 22 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації на АДРЕСА_1 .

У зазначену квартиру КП «Червоноградводоканал» надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 21 березня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 має статус ветерана війни-учасника бойових дій, а згідно довідки від 12 вересня 2016 року № 2/306 він перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_2 ДССТ МІУ.

Із заяви позивача від 3 червня 2016 року вбачається, що він звертався із проханням про надання 75-процентної знижки на плату за користування послугами водопостачання та водовідведення.

Відповідач листом від 8 червня 2016 року № 459 у задоволенні заяви відмовив.

У своїй відповіді відповідач повідомив, що оскільки у квартирі зареєстровано прилад обліку води і проживає шість чоловік, то фактично використані показники розподіляються на шість осіб, пропорційно чотирьом з яких, надається передбачена 75 % знижка на оплату послуг.

Згідно абз.3 п. 22 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, згідно з якою у разі встановлення квартирних засобів обліку, їх показники розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються за частку, отриману після такого розподілу за фактичними витратами, але не вище норм споживання, визначених законодавством.

В обґрунтування відмови представник відповідача також посилається на приписи ч. 5 ст. 51 БК України, відповідно до якої: «При наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним».

Статтею 22 Конституції України, передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В силу приписів ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод та основи соціального захисту.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно ст. 2 цього Закону, нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, встановлені статтею 12 цього Закону.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону, учасникам бойових дій надаються пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Частиною 3 цієї ж статі Закону встановлено, що площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, оцінюючи фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що Конституцією України забороняється звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів; є недійсними нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, що передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; до членів сім`ї військовослужбовця належить не лише його дружина та неповнолітні діти, а й за певних умов інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках; у разі невідповідності нормативно-правового акта правовому акту вищої юридичної сили, то застосовуються норми останнього.

Суд прийшов до вірного висновку про під ставність позову, оскільки Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чітко передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги надаються учасникам бойових дій незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати, і конституційне тлумачення поняття «член сім`ї», що вжите законодавцем у цьому Законі, значно ширше, ніж стверджує відповідач. Разом з цим, постанова, на яку посилається останній, є підзаконним актом і визначає лише порядок надання пільг, тому така не може обмежувати права осіб, які визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу КП «Червоноградводоканал» відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 5 квітня 2017 року залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: