У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення заяви про забезпечення позову

номер провадження 2-з/333/80/17

номер справи 333/7191/17

06 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Стоматов Е.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову про стягнення суми заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат до його подання до суду, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2017 року до суду від ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, надійшла заява про забезпечення позову.

У поданій до суду заяві заявник просить суд в якості забезпечення майбутнього позову про стягнення заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат до його подання до суду, накласти на арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та автомобіль RAVON модель R2, 2016 року виготовлення з обємом двигуна 1249 куб.м., який належить ОСОБА_3, оскільки остання 25.02.2014 року взала у ОСОБА_2 у борг грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, проте у встановлений строк кошти не повернула та на даний час відмовляється виконати взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів.

Суддя вважає, що заява підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є субєктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на теперішній час заява ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову про стягнення суми заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат до його подання до суду не може розглядатися судом, оскільки останній має намір подати до суду позовну заяву про стягнення суми боргу за договором позики, а не про захист права інтелектуальної власності.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладними чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

В заяві про забезпечення позову не зазначено жодного доказу, що вказує на існування загрози (вірогідності) відчуження майна.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.. 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст.. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову про стягнення суми заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат до його подання до суду вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.Г.Стоматов