Провадження № 2/234/4285/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі судді Михальченко А.О.

секретар Вербовецька Д.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення авансу в обгрунтування якого зазначив, що 17.07.2017р. з метою придбання квартири у м. Краматорську звернувся за оголошенням на сайті «Ваш ріелтор» до ФЛП ОСОБА_3

Після перемовин з ОСОБА_3 він вирішив оглянути одну із запропонованих квартир, а саме квартиру АДРЕСА_1.

19.07.2017р. він, разом з дружиною, зустрівся з ОСОБА_3 та власником квартири ОСОБА_2 і оглянули зазначену квартиру. Під час огляду ОСОБА_2 повідомив йому, що сусідом по тамбуру є жінка похилого віку.

За результатом огляду квартири він прийняв рішення її придбати.

22.07.2017р. між ним, ФЛП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був підписаний трьохсторонній попередній договір та сплачено власнику квартири ОСОБА_2 аванс у сумі 300 доларів США.

Відповідно до умов попереднього договору договір купівлі-продажу квартири повинен був бути укладеним не пізніше 10.08.2017р.

23.07.2017р. він самостійно оглянув квартиру ззовні та поспілкувався з сусідами за підїздом. Від сусідів йому стало відомо, що сусідом по тамбуру, окрім жінки похилого віку, є також її син, який зловживає спиртними напоями та веде антисоціальний спосіб життя.

Враховуючи те, що наявність проблемного сусіда є для нього суттєвою обставиною він вирішив відмовитись від купівлі квартири ОСОБА_2 у звязку з чим, зателефонував ОСОБА_3 та ОСОБА_2Ф та повідомив їм про відмову від укладення договору купівлі-продажу квартири. Крім того, попросив ОСОБА_2 повернути аванс, але останній відмовився повертати кошти.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився у добровільно порядку повернути аванс, просив суд розірвати попередній договір купівлі-продажу від 22.07.2017р. та стягнути з відповідачів на його користь аванс у сумі 300 доларів, а також судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що є агентом з продажу нерухомості. Так, у липні 2017 року до його послуг звернувся ОСОБА_1, якому було запропоновано оглянути квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 За результатами огляду квартири ОСОБА_1 прийняв рішення її купити, уклав попередній договір та сплатив ОСОБА_2 аванс у сумі 300 доларів США. Договорі купівлі-продажу повинен був бути укладений до 10.08.2017р.

23.07.2017р. ОСОБА_1 з надуманих підстав передумав купувати квартиру у ОСОБА_2 та почав вимагати повернути сплачений аванс. Однак, враховуючи те, що умовами попереднього договору не передбачено повернення авансу у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 відмовив ОСОБА_1 у поверненні суми авансу.

Таким чином, вважає, що підстав для задоволення позову немає і у ньому треба відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що є власником квартири АДРЕСА_1. На початку літа 2017 року він вирішив продати належну йому квартиру та звернувся до послуг агента з нерухомості. В липні 2017 року на квартиру знайшовся покупець, а саме ОСОБА_1

19.07.2017р. за результатом огляду квартири ОСОБА_1 вирішив купити її і 22.07.2017р. між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, було укладено попередній договір. У той же день ОСОБА_1 сплатив йому аванс у сумі 300 доларів США.

В подальшому ОСОБА_1 відмовився від укладення договору купівлі-продажу квартири через те, що його не влаштовує сусід по тамбуру. Вважає, що підстав для повернення авансу немає, так як сам покупець відмовився укладати договір. У задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2010р. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано у КП БТІ м. Краматорська 31.05.2010р. за №30282589.

22 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір, який визначений сторонами як попередній договір. Відповідно до п.2.1. Договору його предметом є намір ОСОБА_2 продати, а ОСОБА_1 придбати квартиру АДРЕСА_1. (а.с.7-8)

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скористалися послугами агента з нерухомості ФОП ОСОБА_3, який зазначений у Договорі, як виконавець.

Поняття попереднього договору визначено у ч.1 ст.635 ЦК України. Так, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Договором 22.07.2017 р. визначено істотні умови основного договору: обєкт нерухомості, що має бути відчуженим; ціна основного договору сума коштів, за яку має бути продана квартира; валюта виконання грошового зобовязання; строк укладення основного договору; умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, а також зобовязання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором.

Ураховуючи, що сторони на порушення вимог ч. 1 ст. 635 ЦК не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої ст. 657 цього Кодексу для основного договору, відсутні підстави для задоволення позовних у вимог про розірвання попереднього договору, оскільки за правилом ч. 1 ст. 220 ЦК недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним.

Приписами ст.570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що укладення угоди купівлі-продажу повинно було відбутися до 10.08.2017р. З метою забезпечення його укладення, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв гарантійну суму, яка складає 300 доларів США.

Частиною 2 ст.570 ЦК України регламентовано, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, враховуючи те, що укладений 22.07.2017р. між сторонами договір є нікчемним, сплачені ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 300 доларів США є авансом.

З пояснень сторін судом встановлено, що незважаючи на те, що договір купівлі-продажу не було укладено і правовідносини з цього приводу між сторонами були припиненні, отримана сума відповідачем позивачеві повернута не була .

Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безкоштовно набуте майно) зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте згодом відпала.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що отримана ОСОБА_2 сума авансу повинна бути повернута позивачу, оскільки вона утримується ним без належної правової підстави.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд керується ст. 192 ЦК України, якою визначено, що законним платіжним засобом, обовязковим до прийняття за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Отже, враховуючи, що станом на 03.10.2017р. офіційний курс гривні до долара США (https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=03.10.2017&outer=table&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8) складає 2 665, 4606 грн. за 100 доларів США, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 996 грн. 38 коп. (сім тисяч девятсот девяносто шість грн. 38 коп.).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.1). Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 28.08.1961р.н., ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 авансовий платіж в сумі 7 996 грн. 38 коп. (сім тисяч девятсот девяносто шість грн. 38 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, 28.08.1961р.н., ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя