ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1372/17
Провадження № 2/362/1379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона являється власником 31/51 частини житлового будинку, загальною площею 89,6 кв. м (житлова площа 56,1 кв. м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, іншими власниками є ОСОБА_2, яка володіє 10/51 частиною спірного будинку, та ОСОБА_3 який володіє 10/51 частиною спірного будинку. Позивач зазначає, що жодних проблем у взаємовідносинах між нею та третьою особою з приводу взаємного користування спірним будинком не існує. Натомість, відповідачка своїми діями та словами постійно провокує сварки, зовсім не поважає прав та законних інтересів, при цтому ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою не проживає, а лише зрідка приїздить і такі приїзди, як правило, закінчуються сварками.

Позивач зазначає, що спірний житловий будинок є річчю неподільною, , а тому враховуючи, що частка відповідачки є незначною та недостатньою для її проживання на ній, позивач просить припинити право власності ОСОБА_2 на 10,51 частин житлового будинку з виплатою грошової компенсації відповідачу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засідання позовні вимоги не визнала.

Третя особа в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником 31/51 частини житлового будинку, загальною площею 89,6 кв. м (житлова площа 56,1 кв. м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Спірний будинок), з них 7/17 або ж 21/51 частина спірного будинку належить на підставі Договору дарування від 15.05.1972, та 10/51 частин спірного будинку - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 (спадкова справа № 216/2005), виданого державним нотаріусом Васильківської міської нотаріальної контори Київської області Нещасною Т.М.

ОСОБА_2 володіє 10/51 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 (спадкова справа № 216/2005), виданого державним нотаріусом Васильківської міської нотаріальної контори Київської області Нещасною Т.М.

ОСОБА_3 володіє 10/51 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2006 (спадкова справа № 216/2005), виданого державним нотаріусом Васильківської міської нотаріальної контори Київської області Нещасною Т.М.

Згідно висновку № 5527/5528/5605 судової будівельно-технічної експертизи від 28.12.2010 та Висновку № 9922/12/1945/13-43 судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2013, розділити житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідності з вимогами нормативних документів не вбачається можливим, а відтак спірний будинок є річчю неподільною.

Відповідно до Звіту про оцінку майна № RS43-002 від 07.02.2017 вартість 10/51 частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (без врахування вартості частки земельної компоненти, яка не є об'єктом права спільної сумісної власності) становить 49 550 гривень.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82915364 від 21.03.2017 року, ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_2

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, що підтверджується нижчевикладеним.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу Української PCP від 30.06.1983, норма житлової площі встановлюється у розмірі 13,65 кв. м на одну особу.

ухвалою Верховного суду України від 23.08.2006 у справі про припинення права на частку в спільному майні зазначено, що для застосування норми ч. 1 ст. 365 ЦК України щодо припинення права особи на частку у спільному майні необхідна наявність хоча б однієї із зазначених в ч. 1 ст. 365 УК України умов, а не вся їх сукупність.

Згідно абз. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник забезпечений іншою жилою площею.

Приймаючи до уваги, що житлова площа частини будинку, що належить відповідачці становить всього 11,00 кв. м, тобто частка Відповідачки є незначною та недостатньою для проживання на ній, а спірний житловий будинок не може бути виділений в натурі, що підтверджується висновком експерта, при цьому, враховуючи, що відповідачка має власне окреме житло, суд приходить до висновку, що припинення права власності на незначну частку у спірному будинкук, яка належить відповідачу, не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2, а тому позов підлягає до задоволення.

Позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат підлягають до задоволення згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 47 Житлового кодексу Української PCP від 30.06.1983, ст. 365 ЦК України ,Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224, 294, ч. 4 ст.295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити .

Припинити право власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на 10/51 частин житлового будинку, загальною площею 89,6 кв. м (житлова площа 56,1 кв. м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), право власності на 10/51 частин будинку, загальною площею 89,6 кв. м (житлова площа 56,1 кв. м), розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) грошову компенсацію у розмірі 49 550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1350,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 гривень в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ковбель