У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 13,9762 га, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою інтересах ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області за якою просить суд: визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про надання дозволів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 13,9762 га, розташованих за межами населеного пункту ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району для ведення особистого селянського господарства, ринковою вартістю 350 383, 33 грн., а саме: від 26.04.2016 № 1210-сг, №1213-сг, №1214-сг, №1216-сг, №1218-сг, №1223-сг, №1217-сг.

За клопотанням від 15.09.2016 року відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області просить суд закрити провадження у цій справі, оскільки справа цієї категорії не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а її слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району ОСОБА_1 категорично заперечив проти закриття провадження у справі, оскільки вважає, що ця справа безпосередньо стосується інтересів семи фізичних осіб, тому судом було вірно відкрите провадження у ній.

Згідно із частинами 1-2 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У відповідності з положеннями ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно- правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як зазначено у п. 12 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року № 2, від 15 травня 2014 року № 6, від 22 травня 2015 року № 6, з аналізу норм статті 26 Закону N 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року N 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації", частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року N 436-IV власниками землі є держава, ОСОБА_11 Крим та територіальні громади. Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до статті 69 Закону України від 16 жовтня 1996 року N 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спір про визнання незаконними та скасувати наказів Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про надання дозволів фізичним особам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відноситься до компетенції адміністративних судів, а відповідно до субєктного складу осіб, які приймають участь у цій справі відноситься до компетенції Окружного адміністративного суду Закарпатської області, судом було помилково відкрито провадження у цій справі, відтак слід закрити провадження у цій справі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Слід зазначити, що Уджгородськоє місцевою прокуратурою було подане до суду клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідачів сім фізичних осіб, яким були віділені ці земельні ділянки, щодо яких було прийнято рішення відповідачем, однак зазначені особи не можуть бути співвідповідачами у даному випадку, оскільки будь які позовні вимоги прокурором до них заявлені не були, а оскільки рішення стосується їх прав та обовязків, вони можуть бути залучені до участі у справі лише у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на будь якій стороні. Тобто вирішення судом зазначеного клопотання по суті не вплине на підсудність зазначеної справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку що зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання від 15.09.2016 року відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про закриття провадження у цій справі.

Закрити провадження № 2/308/4049/16 у цій справі № 308/7723/16-ц за позовом керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 13,9762 га, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити Ужгородській місцевій прокуратурі та ОСОБА_3 сільській раді Ужгородського району, що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції - Окружного адміністративного суду Закарпатської області. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_12