АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3251/17 Справа № 186/947/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кривошея С. С. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа: Виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про вселення, посилаючись на те, що що він зареєстрований у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з 24 травня 1983 року. Відповідач ОСОБА_3 є його дружиною, а відповідач ОСОБА_2 є його сином. Спірна квартира є двокімнатною, вид власності - державна.

Так, 05 жовтня 2010 року відповідачі фізично вигнали його зі спірної квартири з невідомих йому причин, без речей та іншого придбаного майна, все це майно залишилося у квартирі. В подальшому, у зв'язку захворюванням та ампутацією ноги, він став калікою та не має змоги повноцінно вести особисте життя, вимушений орендувати квартиру та винаймати доглядальницю для допомоги у повсякденному житті.

Іншого житла він не має. Крім того, на вхідні двері в спірній квартирі відповідачі встановили нові замки, від яких він немає ключів, що створює для нього непереборні перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а також добровільно впустити його у квартиру, виділити, та визначити порядок користування кімнатою, відповідачі категорично відмовляються, погрожують фізичною розправою. Через їх неправомірні дії, він не має можливості користуватися правом на житло, відповідно до чинного законодавства.

А тому просив вселити його у квартиру АДРЕСА_2, та зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні спірною квартирою.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_4 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з травня 1983 року. У жовтні 2010 року ОСОБА_4 виїхав з даної квартири на інше постійне місце проживання, так як бажав влаштувати своє особисте життя, без родини. Крім того, він зловживав спиртними напоями, та постійно створював суперечки в сім'ї. З 2010 року ОСОБА_4 жодного разу не намагався повернутись до родини, та поновити своє перебування у спірній квартирі, а тому посилаючись на вимоги ст.ст. 71, 72 ЖК України просили визнати ОСОБА_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законодавством строки.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено та ухвалено: вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_3 та зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні цією квартирою; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі по 275 грн. 60 коп. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Цим вимогам закону рішення суду відповідає.

Так, судом встановлено, що спірною є неприватизована квартира №9 житлового будинку №39 по вул. Молодіжній ( колишня Комсомольська) у м. Першотравенську Дніпропетровської області, яка складається з двох кімнат, та знаходиться в комунальній власності, яка відповідно до ордеру №3100 від 11 березня 1983 року була виділена ОСОБА_3, сім'я якої складається з трьох чоловік, а саме вона, її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, та їм надано право на зайняття цієї квартири житловою площею 30,00 кв.м. та ордер видано на підставі рішення Виконкому Першотравенської ради народних депутатів міста від 11 березня 1983 року за № 48 .

Із змісту виписки з фінансово-облікового рахунку №139 від 29 червня 2016 року, виданого ПП «Комунальщик-1» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано три члени сім'ї: ОСОБА_3, наймач, з 21 лютого 1984 року; ОСОБА_4, чоловік наймача, з 31 травня 1983 року; ОСОБА_2, син наймача, з 02 квітня 1984 року.

Статтею 64 ЖК України передбачено, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщенн. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

А згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньою заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом, а статтею 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Крім того, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Так, судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки та відповідачі чинять позивачу перешкоди, які виразились в недопуску позивача до квартири, а також відповідачі замінили замки від вхідних дверей, у зв'язку з чим позивач не може потрапити до спірної квартири, що також підтверджується неодноразовими зверненнями до правоохоронних органів, у зв'яззку з чим позивач вимушений був тимчасово проживати спочатку у дочки в квартирі, а потім винаймати житло.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції обгрунтовно виходив з того, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою, тобто вчинені дії які порушують права позивача на проживання та користування квартирою, а також відповідачами взагалі заперечується право користування позивачем вищевказаним житловим приміщенням, крім того, між сторонами виникли неприязні стосунки, що позбавило позивача на проживання в цій квартирі, а тому правильно вселив позивача у спірну квартиру, зобов'язавши відповідачів не чинити перешкоди в користуванні і розпорядженні позивачем в цьому.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2. про те, що ними взагалі не було вчинено дій та перешкод у користуванні позивачу квартирою, а замки від вхідних дверей вони змінили лише з тих підстав, що ці замки прийшли в непридатний стан , а сам позивач втратив право користування спірною квартирою, оскільки виїхав в іншу квартиру на постіне проживання, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вимог про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом на підставі ст. 107 ЖК України із зазначених обставин відповідачі не заявляли, а вимоги заявленого позову відповідно до ст.ст. 71 та 72 ЖК України, в цьому випадку не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на проживання в квартирі саме у зв'язку з неправомірними діями відповідачів, а також цим обставинам суд дав належну оцінку, а інших доказів на підтвердження цих обставин відповідачами відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суду надано не було.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова