Справа №591/3623/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1467/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державних виконавців Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_4 від 20 березня 2017 року ВП № 40335176 про стягнення виконавчого збору в сумі 87640,87 грн. з боржника ОСОБА_3

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_5 від 20 березня 2017 року ВП № 53614022 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 87640,87 грн. з боржника ОСОБА_3

Вказану ухвалу суду Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні вимог скарги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми 24 вересня 2013 року видано виконавчий лист № 2-4296 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу у розмірі 876408,71 грн., солідарно.

Даний виконавчий лист надійшов на виконання до Зарічного ВДВС СМУЮ 11 жовтня 2013 року.

Частиною 2 ст. 25 Закону (в редакції Закону станом на 11.10.2013 року - день відкриття основного виконавчого провадження про стягнення боргу на користь Банку) визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З наданої заявником копії відповіді начальника Зарічного ВДВС м. Суми ОСОБА_6 на скаргу представника заявника ОСОБА_7 (а.с.17-22), судом першої інстанції встановлено наступне.

11 жовтня 2013 року державний виконавець відкрив виконавче провадження №40335176 та направив копію постанови сторонам.

21 грудня 2016 року на адресу Зарічного ВДВС м. Суми надійшла заява стягувача, відповідно до якої борг за виконавчим листом № 2-4296, виданим Зарічним районним судом м. Суми 24 вересня 2013 року про стягнення із ОСОБА_3 876408,71 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк» сплачений у повному розмірі.

Державний виконавець постановою від 23 грудня 2016 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист №2-4296 (а.с. 20).

Також з матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2017 року у Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області відбувся внутрішній аудит. За результатами проведеного Департаментом внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України планового внутрішнього аудиту діяльності виявлені порушення та недоліки. При вчиненні виконавчих дій державним виконавцем за ВП № 40335176 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 4296 від 24 вересня 2013 року , виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 876408,71 грн. а саме: порушення ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем при поверненні виконавчого документу стягувачу виконавчий збір не виведено в окреме провадження.

Проте, враховуючи те, що виконавчий документ надійшов на виконання вперше та впорушення норм ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про стягнення виконавчого збору попереднім державним виконавцем своєчасно винесена не була, тому 20 березня 2017 року, з метою усунення недоліків, державним виконавцем винесена постанова про поновлення виконавчого провадження.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що боржник у встановлений державним виконавцем строк самостійно виконав рішення суду щодо стягнення з нього боргу в сумі 876408,71 грн., у звязку з чим у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій.

На підставі наведеного, суд визнав неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та скасував вказані постанови.

Проте такі висновки суду про задоволення скарги не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 386 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Тобто дана норма передбачає обовязкову участь у розгляді скарги державного виконавця і вивчення судом матеріалів виконавчого провадження з долученням копії якого до матеріалів справи, в якому вчинені дії державного виконавця, що оскаржуються стороною виконавчого провадження.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, розгляд скарги відбувся без державного виконавця, який посилаючись на поважні причини неможливості зявитися в судове засідання просив відкласти розгляд справи, та без дослідження матеріалів виконавчого провадження, які були підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Тому висновки суду про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору, у звязку з тим, що виконавцем не вчинялися примусові дії грунтуються на припущеннях і матеріалами справи не підтверджуються.

Тобто суд, розглядаючи скаргу, порушив порядок встановлений для розгляду скарг на дії державного виконавця.

За таких обставин відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Питання відшкодування сплаченого апелянтом судового збору має бути вирішено місцевим судом за наслідками розгляду скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -