Провадження №2/760/3233/17
Справа №760/4219/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.) до ОСОБА_1, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва України №137719 від 26.04.2011 року на знак для товарів і послуг,

В С Т А Н О В И В :

Мега Кріейшн Інк. звернувся з позовом до ОСОБА_1, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів та послуг №137719 від 26.04.2011 року, зареєстроване на ім'я ОСОБА_1 та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів та послуг №137719 та опублікувати їх в офіційному бюлетені «Промислова власність». Також просив стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 29.12.2007 року Мега Кріейшн Інк. став власником торгівельної марки «LECHAT» у США та країнах світу, а саме: зображення у вигляді кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки. Далі знаходиться слово «LECHAT», написане спеціальним шрифтом.

08.04.2009 року позивач уклав Ексклюзивний договір дистрибуції з компанією «Альфа Дизайн Инк.» та Студією «Ігуана».

Від імені Студії «Ігуана» угоду підписав фізична особа - підприємець ОСОБА_1, та відповідно до умов цього договору позивач наділив ексклюзивним правом Дистриб'ютора розвивати, розповсюджувати та продавати продукцію LECHAT виключно на території України, на умовах, передбачених цим договором.

Зокрема, відповідно до п.А Розділу VI договору дистриб'ютор визнав, що LECHAT зберігає право власності та будь-які інші права на фірмові позначення, і погоджується з тим, що будь-яке використання фірмових позначень дистриб'ютором здійснюється в інтересах LECHAT. Дистриб'ютор має право використовувати фірмові позначення виключно у зв'язку з рекламуванням, просуванням, дистрибуцією та продажем продукції для догляду за нігтями LECHAT, якщо дистриб'ютор отримав від LECHAT рекламну продукцію або іншу продукцію, що вже містить фірмові позначення.

Зазначив, що в порушення вимог договору 23.11.2009 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про реєстрацію знака для товарів та послуг LECHAT, а саме зображення кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки зі словами «LECHAT», написане спеціальним шрифтом, який фактично дублює зображення торгівельної марки LECHAT, власником якої є позивач.

26.04.2011 року Державним департаментом інтелектуальної власності України, зазначений торгівельний знак було зареєстровано на ім'я ОСОБА_1 та видано свідоцтво на знак для товарів та послуг №137719 відносно товарів 29 та 30 класів МКТП.

Позивач вважає, що зазначене свідоцтво підлягає визнанню недійсним, оскільки знак за свідоцтвом України №137719 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар (надає послуги).

Знак породжує у свідомості споживачів асоціації з виробником товарів 3 класу МКТП та надавачем послуг 35 класу МКТП, тобто позивачем, що здійснює діяльність під комерційним (фірмовим) найменуванням LECHAT, які насправді не відповідають дійсності, оскільки він зареєстрований на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

Крім того, зазначив, що знак є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням LECHAT, а товари та послуги є такими самими та однорідними.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що зі сторони служби порушень прав позивача у сфері інтелектуальної власності немає.

На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_1 та представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника Державної служби інтелектуальної власності України, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 ЦК України набуття прав інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Ст. 499 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 494, 495 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчуються свідоцтвом, тому визнанню недійсним підлягає саме свідоцтво.

Встановлено, що компанія Мега Кріейшн Інк. з 29.12.2007 року є власником торгівельної марки LECHAT у США, а саме зображення у вигулі кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки. Далі знаходиться слово «LECHAT», написане спеціальним шрифтом.

08.04.2009 року між компанією «Мега Кріейшн Інк.» (Mega Creation Inc.), компанією «Альфа дизайн Інк.» та Студією «Ігуана» був укладений ексклюзивний договір дистрибуції, відповідно до якого зазначено, що компанія LeChat надає дистриб'ютору ексклюзивне право на просування, дистрибуцію та продаж продукції для догляду за нігтями.

Розділ VІ договору «Фірмові позначення» регулює питання захисту, використання фірмових позначень, які належать позивачу.

Відповідно до п.А Розділу VI договору, дистриб′ютор визнає, що LeChat зберігає право власності та будь-які інші права на Фірмові позначення, і погоджується з тим, що будь-яке використання Фірмових позначень дистриб'ютором здійснюється в інтересах LeChat. Крім того, сторони визнають та погоджуються з тим, що цей договір жодним чином не надає Дистриб'ютору жодних прав власності або інших прав, заснованих на нормах права справедливості , на фірмові позначення.

Відповідно до абзаців 1, 4, 5 п.В Розділу VI зазначеного договору дистриб′ютор має право використовувати Фірмові позначення виключно у зв'язку з рекламуванням, просуванням, дистрибуцією та продажем продукції для догляду за нігтями LeChat, якщо дистриб'ютор отримав від LeChat рекламну продукцію або іншу продукцію, що вже містить фірмові позначення.

Якщо фірмове або інше офіційно зареєстроване найменування дистриб'ютора у відповідний момент містить будь яке фірмове позначення, дистриб'ютор повинен видалити будь-яке таке фірмове позначення зі свого найменування протягом 3 (трьох) місяців від дати підписання цього договору.

Дистриб'ютор погоджується з тим, що будь-яке несанкціоноване використання фірмових позначень є та буде вважатися порушенням прав LECHAT і порушенням договору.

Згідно з п.Е Розділу VI зазначеного договору дистриб'ютор вживатиме заходів, необхідних для реєстрації фірмових позначень для LeChat на території України. Дистриб'ютор може зазначити себе тільки у якості агента-представника. Всі права на фірмові позначення належать LeChat. Дистрибютор повинен чітко зазначати LeChat як власника фірмових позначень у будь-яких повідомленнях або під час дій, пов'язаних із реєстрацією фірмових позначень.

Проте, в порушення вказаних положень договору відповідач ОСОБА_1, який був стороною договору, без повідомлення позивача 23.11.2009 року подав заяву на реєстрацію знака для товарів та послуг LECHAT, а саме зображення кішки на фоні темного цілого кругу, який оточує з усіх сторін та з ініціалами «LC», як частина зображення кішки, зі словами «LECHAT», написане спеціальним шрифтом, який фактично дублює зображення торгівельної марки LECHAT, власником якого є позивач.

Встановлено, що 26.04.2011 року Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я ОСОБА_1 було зареєстровано свідоцтво на знак для товарів і послуг «LECHAT» №137719 за заявкою №m200915602 від 23.11.2009 року відносно товарів 3 та 35 класів МКТП:

3 клас: амбра (парфуми); барвники для бороди; барвники для волосся; барвники косметичні; бергамотова олія; благовонні палички; блиск для нігтів; вазелін косметичний; вата косметична; ватні палички косметичні; вибілювальні креми для шкіри; вибілювачі (знебарвники) на кометичні потреби; візерунки переведені косметичні; вії штучні;віск для вусів; вязівники (вязівні речовини) на косметичні потреби; гаултерієва олія; геліотропін; гераніол; грим; губна помада; депілятори (засоби для видалення волосся); депіляторний крем; духмяна вода; духмяне дерево; екстракти квіткові (парфуми); есенції ефірні; ефірні олії; ефірні олії з кедрового дерева; жавелева вода; жасминна олія; жири косметичні; запашники (ефірні олії); засоби від сонячних опіків; змивальні препарати для лаків; іонон (парфуми); клеї для кріплення штучних вій; клеї для кріплення накладеного волосся; клейкі речовин на косметичні потреби; косметика; косметика для брів; косметика для вій; косметичні засоби для смагнення; косметичні набори; косметичні препарати для догляду шкіри; косметичні препарати для надавання витонченого вигляду; косметичні препарати для ван; креми косметичні; лавандова вода; лавандова олія; ладан; лаки для волосся; лаки для нігтів; лимонні ефірні олії; лосьйони для волосся; лосьйони косметичні; лосьйони після бриття; маски косметичні; мигдалева олія; мигдалеве молочко косметичне; молочко очищальне туалетне; мускус (парфуми); м'ята на парфуми; м'ятна есенція (ефірна олія); нейтралізанти для тривкого (перманентного) кучерявлення (завивання волосся); нігті штучні; обкурю вальні препарати ( парфуми); одеколони; олівці для брів; олівці косметичні; олії для парфумів; олії косметичні; олії туалетні; основи для квіткових парфумів; парфумерні вироби; парфуми; перекис водню для косметики; помади косметичні; препарати для бриття; препарати для гриму, макіяжу; препарати для доглядання нігтів; препарати для знімання гриму, макіяжу; препарати для кучерявлення волосся; пудра косметична; речі туалету; сафрол; серветки, просочені косметичними лосьйонами; терпени (ефірні олії); трояндова олія; туалетна вода; туш(фарба) для вій та брів; фарби косметичні; цитронові ефірні олії; шампуні;

35 клас: агентства комерційного інформування, аналізування собівартості, вивчання ринку, влаштовування виставок на комерційні або рекламні потреби, влаштовування ярмарків на торгівельні або рекламні потреби, демонстрування товарів, ділове досліджування, ділове інформування, ділове оцінювання, ділове розвідування, ділові довідки , допомога в керуванні справами, досліджування ринкове, економічне прогнозування, експортування на ділову успішність, допомога у комерційному або промисловому керуванні, дорадча допомога в діловому керуванні, консультування щодо керування справами, поради щодо налагоджування і керування справами, консультування фахове щодо підприємництва, консультування щодо налагоджування справ, наймання рекламних матеріалів, оновлювання рекламних матеріалів, сприяння продажеві (посередництво);

Позивач просив визнати повністю недійсним свідоцтво України на знак для товарів та послуг №137719, власником якого є ОСОБА_1 та зобов'язати Міністерсво економічного розвитку України та Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів та послуг №137719 про що здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилався на те, що знак для товарів і послуг «LECHAT» за свідоцтвом України №137719 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком торгівельної марки «LECHAT», який належить корпорації Мега Кріейшн Інк., для таких самих та/або споріднених з ними товарів та послуг. Також посилався на те, що наведені у свідоцтві України №137719 від 26.04.2011 року товари 03 класу МКТП та послуги 35 класу МКТП, знак для товарів і послуг «LECHAT» за вказаним свідоцтвом є таким, що може ввести в оману щодо особи виробника товарів, на що слід зазначити наступне.

Чинне законодавство ставить можливість виникнення небезпеки введення знаком споживача в оману в залежність від того, яка особа його використовує. Зокрема, відповідно до абз. 2 п.7 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару та послуг або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу.

Тобто, наведена правова норма передбачає, що одне й те саме позначення стосовно одних і тих же товарів може бути правдивим у випадку його використання однією особою та здатним ввести в оману споживача щодо виробника товару чи послуги при використанні іншою особою.

За подібним принципом вписане також положення абз. 5 п. 5 ст. 16 Закону, за яким свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом «….позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати».

В зв'язку з цим, здатність позначення ввести в оману щодо особи виробника товару не залежить від властивостей самого товару (що є характерним при дослідженні оманливості або здатності знака ввести в оману стосовно товару або його географічного походження) та не може вважатись винятково такою підставою для визнання знака неохороноздатним, яка повинна розглядатись незалежно від прав інших осіб.

Комерційним позначенням, що прямо не вказує на особу того чи іншого виробника товарів чи послуг, однак здатне викликати у свідомості споживача асоціації з ним, може виступати знак, що згідно з абз. 4 ст. 1 Закону є позначенням, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Тобто, знак покликаний слугувати вказівкою на комерційне походження товару чи послуги.

При цьому, споживачу навіть не обов'язково має бути відоме точне найменування виробника товару, маркованого знаком, достатньо того, щоб такий виробник викликав у споживача довіру, яка втілюється у виробі ним відповідного товару.

У випадку, коли до появи маркованого певним знаком нового товару на ринку там вже був присутній споріднений товар іншого виробника, маркований схожим знаком, споживачі можуть бути введені в оману стосовно дійсного комерційного походження такого нового товару. В зв'язку з цим, можливість введення знаком споживачів в оману щодо особи виробника тісно пов'язана зі схожістю позначень різних виробників та спорідненістю товарів, для яких призначено схожі знаки.

Як наслідок та обставина, що знаки є схожими настільки, що їх можна сплутати між собою та зареєстровані відносно споріднених товарів, безпосередньо означає, що споживач може бути введений в оману відносно походження товарів чи послуг, які реалізуються з використанням знаків, оскільки в нього може виникнути помилкове враження про те, що споріднені товари або послуги насправді різних виробників походять від одного виробника.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу.

Відповідно до висновку експерта №103 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 13 травня 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_3, у знаку за свідоцтвом України №137719 застосовано знак «LECHAT» відповідно до базової реєстрації №78337713, який належить Мега Кріейшн Інк., у формі, що відрізняється від останнього лише окремими елементами, що не змінює в цілому відмінності знака.

Відносно всіх товарів класу 03 класу МКТП та таких послуг 35 класу МКТП, як : адміністративне обробляння замовлень на купівлю; аналізування собівартості; аукціонний продаж; влаштовування виставок на комерційні або рекламні потреби; влаштовування ярмарків на комерційні або рекламні потреби; демонстрування товарів; збирання інформації до комп'ютерних баз даних; імпортно-експортні агентства; інвойсування; комерційне керування ліцензуванням товарів і послуг для інших;множення документів; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); представлення продуктів через засоби комунікації з метою роздрібненого продажу; розповсюдження зразків; сприяння продажеві (посередництво); готування рекламних смуг; наймання (орендування) місця на рекламу; наймання (прокат) рекламних матеріалів; наймання рекламного часу на засобах інформування; написання рекламних текстів; оновлювання, коригування та удосконалювання рекламних матеріалів; оформляння вітрин; оцінювання ділове; послуги з розміщування рекламних матеріалів; послуги манекенників для рекламування або публікування рекламних текстів; радіо рекламування; реклама поштою; рекламні агентства; рекламування; рекламування через комп'ютерну мережу; розклеювання (розміщування) афіш, об'яв; розповсюджування рекламних матеріалів; розсилання поштою рекламних матеріалів; телевізійне рекламування, зазначених у свідоцтві України №137719, знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом, є схожим з належним компанії Мега Кріейшн Інк. відомим в Україні скороченим фірмовим найменуванням «LeChat» настільки, що їх можна сплутати.

Стосовно всіх, ведених у свідоцтві України №137719 товарів 03 класу МКТП та таких послуг 35 класу МКТП, як адміністративне обробляння замовлень на купівлю; аналізування собівартості; аукціонний продаж; влаштовування виставок на комерційні або рекламні потреби; влаштовування ярмарків на комерційні або рекламні потреби; демонстрування товарів; збирання інформації до комп'ютерних баз даних; імпортно-експортні агентства; інвойсування; комерційне керування ліцензуванням товарів і послуг для інших;множення документів; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); представлення продуктів через засоби комунікації з метою роздрібненого продажу; розповсюдження зразків; сприяння продажеві (посередництво); готування рекламних смуг; наймання (орендування) місця на рекламу; наймання (прокат) рекламних матеріалів; наймання рекламного часу на засобах інформування; написання рекламних текстів; оновлювання, коригування та удосконалювання рекламних матеріалів; оформляння вітрин; оцінювання ділове; послуги з розміщування рекламних матеріалів; послуги манекенників для рекламування або публікування рекламних текстів; радіо рекламування; реклама поштою; рекламні агентства; рекламування; рекламування через комп'ютерну мережу; розклеювання (розміщування) афіш, об'яв; розповсюджування рекламних матеріалів; розсилання поштою рекламних матеріалів; телевізійне рекламування, знак за вказаним свідоцтвом, є таким, що може ввести в оману щодо особи яка виробляє вказані товари та надає послуги.

Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №137719 відтворює твір мистецтва - малюнок логотипу з написом «LECHAT», присутній в матеріалах справи, а саме на англомовному факсимільному повідомленні, що містить, серед іншого, дату 16.01.2002 15:47, а також напис «ДИЗАЙН КАНЕШИГЕ» («KANESHIGEDESIGN»).

Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань.

Оцінивши висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що судовий експерт ОСОБА_3 належним чином обґрунтував зроблені ним висновки щодо схожості оскаржуваного знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України №137719 від 26.04.2011 року з торгівельною маркою «LECHAT», яка належить на прав власності корпорації Мега Кріейшн Інк. та введення в оману щодо особи виробника товарів.

Отже, оцінивши висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України «LECHAT» №137719 від 26.04.2011 року для товарів і послуг в частині товарів 03 класу МКТП та послуг 35 класу МКТП є схожим настільки, що його можна сплутати торгівельною маркою «LECHAT», яка належить на праві власності корпорації Мега Кріейшн Інк., а також таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар або надає послугу, породжуючи асоціацію з позивачем як відомим.

Таким чином, на знак для товарів за свідоцтвом України № 137719 від 26.04.2011 року поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, передбачені ч. 4 п. 3 ст.6 зазначеного закону, тобто, не можуть одержати правову охорону позначення які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення знака та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки.

П. 63 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 12 зазначено, що порушенням прав на знак, зокрема, визнається введення в цивільний оборот позначень, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6bis Паризької конвенції про охорону промислової власності; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг; кваліфікованими зазначеннями походження товарів.

Одночасно слід зазначити, що щодо визначення поняття «фірмового найменування, що відомі в Україні і належать іншим особам ….» Вищий господарський суд України в оглядовому листі від 27.06.2008 р. № 01-8/383/1 «Про практику застосування господарськими судами законодавства про захист прав на об'єкти інтелектуальної власності» роз'яснив (ч. 8 п. 1), що охорона прав на добре відомий знак, що регулюється ст. 25 ЗУ «Про захист прав на знаки для товарів та послуг» та фірмові найменування відомі в Україні не є подібними за змістом відносинами, з огляду на те, що визнання знака добре відомим і відомість в Україні фірмового найменування є різними за своєю суттю поняттями.

Таким чином, враховуючи, що спірне свідоцтво не відповідає умовам надання правової охорони, що передбачені ч. 4 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», а саме: не можуть одержати правову охорону позначення які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг, то спірне свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

Оскільки, відповідно до п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 року №10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу свідоцтва) в силу п. 1.3 вказаного положення Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність», суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання Міністерство економічного розвитку України та Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним свідоцтва України №137719 та здійснення публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Встановлено, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3200,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову було сплачено 800,00 грн. та за проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності було сплачено 26784,60 грн.

Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав власників торгівельних марок суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору 3200,00 грн. (за подання позовної заяви), 800,00 грн. (за подання заяви про забезпечення доказів) та 26784,60 грн. (за проведення експертизи).

Керуючись Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. ст. 420, 489, 490, 494 ЦК України, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 143, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.) до ОСОБА_1, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва України №137719 від 26.04.2011 року на знак для товарів і послуг задовольнити.

Визнати свідоцтво України на знак для товарів і послуг №137719, зареєстроване на ім'я ОСОБА_1, повністю недійсним.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг №137719 та опублікувати їх в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Мега Кріейшн Інк. (Mega Creation Inc.), місцезнаходження: 228, Лінус Поулінг Др, Геркулес, Каліфорнія, 94547, Сполучені Штати Америки судовий збір в сумі 3200,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів 800,00 грн. та витрати за проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності в сумі 26784,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя