УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 2 квітня 2014 року між ним та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № IKAPNABG.233553.001, відповідно до умов якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 108 004 грн 43 коп., зі сплатою 18,99 % річних, строком до 1 квітня 2019 року.

Повернення кредитних коштів було забезпечено договором поруки від 2 квітня 2014 року № IKAPNABG.233553.001, укладеним між банком і ОСОБА_4

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань виникла заборгованість у сумі 132 619 грн 08 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 97 492 грн 16 коп. (прострочена заборгованість по тілу кредиту - 9 268 грн 59 коп., поточна заборгованість по процентам - 1 859 грн, прострочена заборгованість по процентам - 14 541 грн 31 коп., пеня - 9 458 грн 02 коп.), яку банк просив стягнути солідарно із відповідачів.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором від 2 квітня 2014 року № IKAPNABG.233553.001 у розмірі 132 619 грн 08 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 97 492 грн 16 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 9 268 грн 59 коп., поточна заборгованість по процентам - 1 859 грн, прострочена заборгованість по процентам - 14 541 грн 31 коп., пеня - 9 458 грн 02 коп.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 і ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 1 326 грн 19 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року змінено в частині розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у сумі по 663 грн 09 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 554, 1026 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позичальник належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань, забезпечених договором поруки, має прострочену кредитну заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Колегія погоджується з такими висновками.

Нерозгляд апеляційним судом клопотання про зупинення провадження у даній справі не є тим правопорушенням, яке відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Інші доводи скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційним судом, та рішення апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик