Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1075/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Шуріної Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

23 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на взаємовідносини подружжя в сім'ї та психологічну несумісність характерів. У позовній заяві позивач вказує на те, що, шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться з лютого 2017 року. У позовній заяві позивач також посилався на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилися діти - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на його утриманні. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб.

01 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_2 подала на адресу суду заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з відповідачем, при цьому у вказаній заяві відповідач також зазначила, що шлюбні стосунки з позивачем фактично припинені в травні 2017 року. Крім цього, у зазначеній заяві відповідач ОСОБА_2 повідомила суду, що після фактичного припинення шлюбних відносин із позивачем, їхні з позивачем діти проживають разом з відповідачем і знаходяться на її утриманні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому 20.10.2017 подав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, іпросив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, при цьому 20.10.2017 також подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

03 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб (а. с. 6).

У подружжя є малолітні діти: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхніх дітей.

Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. ч. 1, 4 ст. 174, ст. ст. 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 02 від 03 жовтня 2008 року - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О.Шаронова

20.10.2017