Справа № 583/2364/17
23 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :
головуючого-судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря Зубатової І.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Зайцевої Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи виконавчий комітет Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком,
04 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2014 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. З ОСОБА_3 вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично сімейне життя між подружжям припинено з 2016 року. У червні 2017 року ОСОБА_3 залишила позивача, дітей та виїхала. З того часу вона взагалі не цікавиться дітьми, не надає ніякої допомоги, не спілкується з ними. Позивач офіційно працевлаштований та отримує високі доходи, позитивно характеризується, має гарні побутові умови, які забезпечують все необхідне для проживання малолітніх дітей. Тому просить визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 , разом з батьком.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. ОСОБА_1 також пояснив, що з 2007 року він жив у цивільному шлюбі із відповідачем. В 2011 році ОСОБА_3 з кимось познайомилася та почала їздити то до м. Харкова, потім до м. Донецьк. В подальшому вони із нею примирилися та до грудня 2016 року відновили спільне сімейне життя. З початку 2017 року ОСОБА_3 почала інтернет переписку з невідомими чоловіками та у червні 2017 року, коли позивач поїхав на добу на роботу, то забрала дітей та поїхала разом із ними на два тижні в Полтавську область до якогось ОСОБА_6 . Після чого повернулась і вони знову помирилися та прожили ще два тижні. 29.06.2017 року вона викликала таксі і знову поїхала до м. Полтава до того ОСОБА_6 , але дітей кинула вдома. В смс - повідомлені написала, що дітей забере після того як влаштує своє особисте життя. Однак вона приїздила до своєї матері та подруги в смт. Велика Писарівка, проте жодного разу до дітей не заїжджала. Потім через пару місяців, під час телефонної розмови із тим ОСОБА_6 , він дізнався що ОСОБА_3 почала проживати вже з його другом ОСОБА_7 . У будинку по АДРЕСА_2 , де зареєстровані діти та ОСОБА_3 , проживає мати останньої, яку раніше відносно ОСОБА_3 позбавили батьківських прав, та яка зловживає спиртними напоями. Крім того, в будинку немає ні світла, ні води, вікна забиті плівкою, розвалений колодязь, хата перебуває в аварійному стані. Коли він запитує у дітей чи бажають вони до матері, то вони відразу починають плакати, їх не цікавить мама, у них є важливим батько, бабуся і дідусь. Представник ОСОБА_2 пояснив також, що діти зареєстровані за місцем реєстрації ОСОБА_3 , але фактично з самого народження вони проживають в АДРЕСА_3 , в квартирі, що була виділена ОСОБА_1 як учаснику АТО. Позивач отримує достойну заробітну плату, в змозі сам утримувати дітей.
Представник служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Зайцева Н.Г. в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Пояснила, що мати відповідачки у зрілому віці була позбавлена батьківських прав, а тому ОСОБА_3 ще з дитинства не було закладено відповідальності. Вважає, що вона не зупиниться та буде продовжувати вести такий же образ життя. Будинок в якому зареєстровані діти взагалі не можна назвати місцем проживання.
Представник Староіванівської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просять справу слухати без участі їхнього представника, з позовом згодні повністю.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.08.2014 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7).
Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 надилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони п осправі є батьками зазначених дітей. (а.с. 7, 8, 9).
Частиною 1, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно довідки виданої 21.08.2017 року Кардашівської сільської ради, Охтирського району, ОСОБА_3 разом із дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 зареєстровані в АДРЕСА_2 , але фактично за даною адресою не проживають. ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає близько п`яти років. Місце її проживання на даний час в сільській раді не відоме.
Відповідно до довідки характеристики наданої Староіванівською сільською радою Охтирського району, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Проживає разом із чоловіком та трьома неповнолітніми дітьми. В червні місяці поточного року залишила дітей і чоловіка. На даний час її місце перебування невідоме. На протязі трьох місяців на території села не з`явилася (а.с. 15).
Згідно довідки виданої 03.11.2017 року виконкомом Староіванівської сільської ради, діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на даний час проживають разом із ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с. 31).
Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови Пленуму від 12 червня 1998 року №16 «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються діти, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працює дизелістом електриком РЛС військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець, проявив при цьому добрі морально ділові якості, що підтверджується службовою характеристикою від 18.07.2017 року (а.с. 12).
Згідно довідки характеристики на жителя села Стара Іванівка, Охтирського району, від 17.07.2017 року, ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 13).
Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 03.08.2017 року встановлено, що в квартирі, в якій проживає ОСОБА_1 та яка виділена йому як учаснику антитерористичної операції, створені необхідні умови для проживання малолітніх дітей (а.с. 14).
Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно висновку органу опіки і піклування Охтирської районної державної адміністрації від 22.11.2017 року, ОСОБА_1 має бажання піклуватися про своїх малолітніх дітей, займатися їх вихованням, забезпечувати їх матеріально. ОСОБА_3 , яка є матір`ю малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з червня 2017 року не проживає в родині разом із дітьми. Місце її знаходження невідоме. Вона не має бажання та можливості доглядати за дітьми, піклуватися про їх життя та здоров`я. Орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання батька (а.с. 41-42).
Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дітям належні умови для виховання та розвитку.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 174, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з їхнім батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня проголошення рішення, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду Р.В. Сидоренко