Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 лютого 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1687/14 від 06 лютого 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що такі спори не підвідомчі третейським судам.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 січня2016 року заяву задоволено.

Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1687/14 від 06 лютого 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 445 970 грн 06 коп. та 4 859 грн 23 коп. третейського збору.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати оскаржувані ухвали та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що рішення третейського суду підлягає скасуванню, як таке що прийнято всупереч вимогам Закону України «Про третейські суди», Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки справа, по якій прийнято зазначене рішення, третейському суду не підвідомча.

Як убачається з матеріалів справи, 15 лютого 2008 року між АКІБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 811/08/1-052 на купівлю автотранспортних засобів, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 2 915 доларів США зі сплатою 9 %річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 14 лютого 2015 року.

Цього ж дня між АКІБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5було укладено договір поруки № 811/08/9-043.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1687/14 від 06 лютого 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 445 970 грн 06 коп. та 4 859 грн 23 коп. третейського збору.

Відповідно до ст. 17 ЦПК Українисторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За правилами ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16-19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено, що категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення заборгованості за кредитним договором, про скасування якого звернулася з заявою ОСОБА_4, ухвалено 06 лютого2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону України «Про третейські суди».

Таким чином, суди попередніх інстанцій задовольняючи заяву, обґрунтовано виходили з того, що ОСОБА_4є споживачем послуг банку, а тому спір за позовом банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає розгляду третейським судом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи, та відповідають правовим позиціям висловленим в постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року за № 6-856цс15 та від 11 листопада 2015 року за № 6-1716цс15, які згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» висновків судів не спростовують.

За вказаних обставин, оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє скаргу й залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.І.Євтушенко

Г.І.Мостова