Справа № 182/5083/17
Провадження № 2/0182/3436/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого- судді Рунчевої О.В.

секретаря - Власенко Ю.В.

за участ. позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області - Васіної Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про скасування усиновлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.09.2017 року звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини.

23.12.2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_4, після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_4».

У його дружини є син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був ним усиновлений, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 09.04.2012 року, що було в інтересах дитини та забезпечувало виховання у родині. Вказаним рішенням були внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини, в графі «батько» зазначено його прізвище, ім'я та по батькові, прізвище дитини вказано «ОСОБА_5», по батькові «ОСОБА_5».

Між ним та хлопчиком на той час склалися нормальні стосунки, ОСОБА_5 називав його батьком, виявляв любов та повагу, зі своїм біологічним батьком він взагалі не спілкувався.

У 2014 році він був мобілізований на військову службу та направлений у зону АТО, де перебував до 18.08.2017 року. За його відсутності, дитина залишалася разом з його дружиною. Він рідко між спілкуватися з сином, оскільки приїжджав приблизно раз на пів року, на три - п'ять днів. Контакт з дитиною порушився, дитина стала відноситися до нього насторожено, а потім взагалі - ворожо.

ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина померла. ОСОБА_5 дуже важко переживав смерть матері, стосунки між ними стали просто нестерпними. Хлопчик перестав з ним спілкуватись, не виконував його прохань та вимог. Коли він поїхав до зони АТО, зв'язок між ними перервався. Проживав ОСОБА_5 у своєї рідної тітки, окремо від нього.

Також зазначає, що на даний час ніяким чином він не може вплинути на ситуацію, що склалася, на усі його намагання відновити нормальні стосунки, дитина відповідає категоричною відмовою та небажанням спілкуватись.

Таким чином, на даний час його стосунки з дитиною роблять неможливим виконання ним його батьківським обов'язків щодо нього. На його думку, задоволення позову відбудеться лише в інтересах дитини.

На підставі викладеного, просить суд скасувати усиновлення ним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, виключивши відомості про нього як батька неповнолітнього ОСОБА_5.

Позивач та його представник у судовому засіданні обставини, викладені в позові та позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважає, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки позивач та неповнолітній ОСОБА_5 фактично не спілкуються, між ними склалися стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання позивачем своїх батьківських обов'язків.

Неповнолітній ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши позивача, його представника, представника служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, вислухавши думку неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 238, 240-241 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

23.12.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_4». (а.с. 5).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області усиновлено ОСОБА_1 малолітнього на той час сина ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитині записано ОСОБА_1 та внесено відповідні до актового запису про народження дитини (а.с. 8).

Звернувшись с позовом про скасування усиновлення, позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що спочатку у нього з хлопчиком склалися нормальні стосунки, ОСОБА_5 називав його батьком, виявляв любов та повагу, зі своїм біологічним батьком він взагалі не спілкувався.

У 2014 році позивач був мобілізований на військову службу та направлений у зону АТО, де перебував до 18.08.2017 року. На цей час дитина залишалася разом матір'ю. Позивач рідко міг спілкуватися з сином, оскільки приїжджав приблизно раз на пів року, на три - п'ять днів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. Дитина дуже важко переживав смерть матері, стосунки з позивачем стали просто нестерпними. Хлопчик перестав з позивачем спілкуватись, коли позивач поїхав до зони АТО, зв'язок між ними перервався.

На даний час ОСОБА_5 проживає у своєї рідної тітки, окремо від позивача.

Відповідно до змісту ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України). Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ч. 4). Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ч. 5).

Відповідно до ч 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

Відповідно вимоги ч.3 ст.238 Сімейного Кодексу України усиновлення може бути скасовано за рішенням суду за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.

Згідно зі ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.

В силу положення ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав " основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.»

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивач та мати дитини проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю.

Між тим на час вирішення спору суд може констатувати суттєве погіршення стосунків позивача та неповнолітньої дитини, вони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що об'єктивно ускладнює можливість забезпечення ОСОБА_1 умов для виховання та розвитку усиновленої дитини в умовах сім'ї.

Позивач визнав, що між ним та дитиною склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання ним дитини та їх спільне проживання, він вживав усіх заходів, щоб змінити ситуацію, але це не призвело до бажаних результатів.

Викладене підтвердилося у судовому засіданні поясненнями позивача та неповнолітнього ОСОБА_5.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, враховуючи згоду представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на скасування усиновлення та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 238, 239, 241 СК України, ст.60 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про скасування усиновлення - задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1 щодо неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2012 року.

Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, № 892 від 25 квітня 2012 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, виключивши з актового запису про народження відомості про батька - ОСОБА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О. В. Рунчева