Провадження № 22-ц/783/4586/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Крайник Н.П., Мікуш Ю.Р.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 7 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_5 про поворот виконання заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

24 березня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про поворот виконання заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року у справі №461/14209/14-ц та стягнення з ОСОБА_2 на його користь коштів у розмірі 13 971,60 грн. і виконавчого збору в розмірі 1 494,86 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 7 678 грн. майнової шкоди, 6 000 моральної шкоди та 293,60 грн. судового збору. На виконання рішення суду в порядку примусового виконання ним сплачено кошти, визначені рішенням суду, та виконавчий збір. 5 лютого 2016 року скасовано заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року у справі №461/14209/14-ц. В подальшому до участі в розгляді справи залучено співвідповідача ТзОВ «Вердана». Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29 вересня 2016 року ухвалено стягнути з ТзОВ «Вердана» на користь ОСОБА_2 19 260,49 грн. майнової і моральної шкоди, 293,60 грн. судового збору та 2 638,38 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено. Останнім рішенням суду встановлено відсутність у ОСОБА_5 обов'язку по відшкодуванню шкоди, заданої ОСОБА_2

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 7 червня 2017 року заяву ОСОБА_5 про поворот виконання заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року задоволено частково.

Допущено поворот виконання заочного рішення Галицького районного суду м.Львова ід 25 лютого 2015 року по справі №461/14209/14-ц, стягнувши з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 13 971,60 грн. та виконавчий збір у розмірі 1 494,86 грн., зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_5 безпідставно стягнені кошти в сумі 15 466,46 грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на її незаконність та порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що заявником не подано суду постанови про закінчення виконавчого провадження та не доведено факту виконання рішення, що унеможливлює допущення повороту виконання скасованого рішення. Вказує, що на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2015 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на її користь коштів в розмірі 13 971, 60 грн. Стверджує, що виконавчий збір у розмірі 1 494,86 грн. з заявника стягнуто у зв'язку з невиконанням рішення суду. Просить скасувати ухвалу суду і постановити нову про відмову в задоволенні заяви.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Представник заявника, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до частин 1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частинами 1 та 2 ст.380 цього Кодексу передбачено, що питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Згідно з ч.1 ст.381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Відповідно до ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2015 року стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 7 678 грн. майнової шкоди, 6 000 моральної шкоди та 293,60 грн. судового збору

На виконання рішення суду в порядку примусового виконання ОСОБА_5 було сплачено стягнені рішенням суду кошти в сумі 15 466,46 грн., що підтверджується копією квитанції від 9 грудня 2015 року.

Ухвалою від 5 лютого 2016 року скасовано заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року. До участі в розгляді справи залучено співвідповідача ТзОВ «Вердана». Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29 вересня 2016 року стягнено з ТзОВ «Вердана» на користь ОСОБА_2 19 260,49 грн. майнової та моральної шкоди, 293,60 грн. судового збору та 2 638,38 грн. судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено, в тому числі і до ОСОБА_5 Дане рішення набрало законної сили.

Задовольняючи заяву, суд прийшов до вірного висновку про обґрунтованість заяви про поворот виконання рішення суду, оскільки рішення за яким з ОСОБА_5 стягнено кошти, є скасованим. За результатами розгляду справи ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вимог до ОСОБА_5 відмовлено.

На підставі ст.ст.380,381 ЦПК України суд обґрунтовано виходив із того, що при наявності рішення суду, яким скасовано рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_5, та в задоволенні позову до нього відмовлено, у суду є всі передбачені законом підстави для задоволення заяви про поворот виконання рішення. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, вирішуючи заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції зобов'язав ОСОБА_2 повернути сплачений ОСОБА_5 виконавчий збір, що у розумінні ст.ст. 380,381 не є коштами, які отримані на виконання судового рішення і не можуть повертатися у порядку повороту виконання рішення. У зв'язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає зміні із виключенням зобов'язання ОСОБА_2 про повернення виконавчого збору в сумі 1 494,86 грн. в порядку повороту виконання рішення.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 313, п.5 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 7 червня 2017 рокузмінити та викласти абзац другий резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Допустити поворот виконання заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2015 року у справі № 461/14209/14-ц, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 кошти в розмірі 13 971,60 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот сімдесят одну грн. 60 коп.) та зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_5 безпідставно стягнені кошти в розмірі 13 971,60 грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді