233 № 233/4292/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

при секретарі Вареніченко В.А,

за участю:

стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Костянтинівським міськрайонним судом 10 жовтня 2017 року у вказаній справі. В своїй заяві ОСОБА_2 зазначив, що при винесенні судом вищезазначеного судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, 25.12.2014 р., та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, судом не була враховано необхідність залучити заінтересовану особу у звязку з тим, що на його утриманні знаходиться інша дитина ОСОБА_5, не було враховано стан його здоровя та крім того не враховано те, що спір батьків про розмір аліментів було вирішено раніше в добровільному порядку, а саме між сторонами наявний договору дарування нерухомого майна в рахунок аліментів.

Боржник у судовому засіданні підтримав заяву про скасування судового наказу, посилаючись на обставини викладені у ній.

Стягувач у судовому засіданні проти задоволення заяви про скасування судового наказу заперечувала, посилаючись на те, що незалежно від майнового стану та стану здоровя батько зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, щомісячно сплачуючи аліменти. Надання пріоритету в наданні допомоги понов літній дитині - ОСОБА_6 не має відбуватися за рахунок інших неповнолітніх дітей. Договір дарування був укладений між сторонами при добровільному поділі спільної сумісної власності подружжя, а не в рахунок аліментів.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Костянтинівським міськрайонним судом 10 жовтня 2017 року видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2017 року, до повноліття ОСОБА_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2017 року, до повноліття ОСОБА_3.

Боржник ОСОБА_2 має хронічне захворювання печінки та 12-палої кишки, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого. ОСОБА_2 має сина ОСОБА_6, 06.11.1998 року, який навчається у Харківському Національному Університеті внутрішніх справ з 10.08.2017 року, що підтверджується копією довідки, виданої навчальним закладом. Батько надає допомогу сину. 07.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1. До вересня 2017 року боржник за проханням стягувача надавав грошові кошти на утримання дітей та дарував їм подарунки.

Вказані обставини визнаються сторонами.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 190 СК України передбачені випадки, за яких можливе припинення права на аліменти на дитину, а саме: той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину.

Проте договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 07.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відповідає вимогами, встановленим ст. 190 СК України, без виконання яких, суд не може визнати його підставою для припинення права на аліменти на дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 105 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу, зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 96 цього Кодексу, а саме: якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки судом встановлено, що аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 стягнуті в мінімальному розмірі, встановленому законом, стан здоровя боржника ОСОБА_2 судом не береться до уваги. Крім того, боржником не надано до суду доказів щодо наявності обставин про звільнення його від сплати аліментів та щодо припинення права на аліментів на дитину.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст. ст.105-1, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей - залишити без задовлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський мiськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя