Справа № 661/1709/17
Провадження № 2-о/661/134/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Артеменко А.П.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засіданні брали участь:

заявник - ОСОБА_1,

представник заявника - ОСОБА_2,

представник заінтересованої особи - Подольська О.О.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суд із зазначеною заявою в якій просила суд встановити факт її роботи під час Великої Вітчизняної Війни в період часу з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона в період часу з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року, тобто під час Великої Вітчизняної Війни була вимушена працювати у колгоспі, оскільки батька ОСОБА_4 у 1941 році було мобілізовано, а мати - ОСОБА_5 на початок 1943 року мала статус інваліда ІІ групи, не могла працювати, що підтверджується копією «Похозяйственной книги» та письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, у зв'язку з чим вона звернулась до УПСЗН Новокаховської міської ради з метою встановлення статусу учасника війни, в чому їй було відмовлено з причини відсутності незаперечних доказів, тому змушена звернутися до суду із зазначеною заявою, оскільки встановлення зазначеного факту їй необхідно для реалізації права на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у встановленні якого раніше не було необхідності, оскільки такі пільги мав її чоловік, який помер.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали із зазначених підстав, та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на не достатність доказів для встановлення такого факту, оскільки надана копія «Похозяйственной» книги не містить відомості, що сім'я заявниці зобов'язана була передавати до колгоспу певну кількість молоко, надані письмові пояснення свідків не завіренні належним чином, крім того, є розбіжності в написанні імені заявниці, дати її народження, тому вважає таку заяву необґрунтованою.

Суд, заслухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 18 березня 1996 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Ново - Королі, Сокільського району Іванівської області;

04 червня 2013 року, за письмовим зверненням заявниці, відділом ЗАГС Сокольського району Нижегородської області Російської Федерації видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, відповідно до якого 13 листопада 1936 року Ковригінською сільською радою Сокольського району Іванівської області, складено запис акту № 52 про народження "ОСОБА_1" яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьком якої зазначений " ОСОБА_12", матір'ю - "ОСОБА_11";

після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище на «ОСОБА_1»;

відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 виданого 15 березня 2011 року заявниця ОСОБА_1 є пенсіонером за віком;

відповідно до довідки № 282552 Серія 12 ААА виданої 07 червня 2016 року заявниця ОСОБА_1, має ІІ групу інвалідності.

Відповідно до листа Мінсоцполітики № 374/0/112-17/201 від 18 січня 2017 року, за зверненням ОСОБА_1, щодо встановлення статусу учасника війни та надання пільг, роз'яснено що особам, які народились після 31 грудня 1932 року, статус учасників війни може бути встановлено лише за наявністю документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни.

Відповідно до листа № 162-01-40-495 від 18 лютого 2016 року на звернення ОСОБА_1, адміністрація міського округу Сокольський Нижегородської області РФ повідомила, що підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 не представляється можливим у зв'язку з відсутністю документів. Документи по особистому складу робітників колгоспу «Білорус» (д. Ново-Короли, д. Корчагово, д. Починки) Ковригінської сільської Ради Сокольського району Іванівської області за період 1941-1945 р.р. на зберіганні до архіву не надходили.

Відповідно до листа № 162-01-40-2180 від 08 липня 2016 року Адміністрації міського округу Сокольський Нижегородської області РФ на адресу ОСОБА_1 надіслано: спільну заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, подану заявниками до Сокольської адміністрації міського округу Нижегородської області, та особисті письмові пояснення свідків: ОСОБА_7, 1935 року народження, ОСОБА_6 1950 року народження, та копії «Похозяйственных книг» за 1936 рік, та за 1943-1945 роки, в доданому до матеріалів справи конверті, що підтверджує факт відібрання таких пояснень саме Адміністрацією міського округу Сокольський Нижегородської області РФ.

Так, відповідно до «Похозяйственной книги» за 1936 рік домогосподар ОСОБА_4, є членом колгоспу «Победа», родина якого складалась з 7 осіб, одна з яких донька "ОСОБА_9, 1936 года рождения", мав господарство, яке складалось з земельної ділянки та скота, та зобов'язаний був здавати 230 літрів молока та 33 кг. м'яса на рік.

Відповідно до «Похозяйственной книги» за 1943-1945 роки ОСОБА_4, був членом "колхоза "Беларусс" (д. Починок, д. Н. Короли, д. Корчагово, д. Козлово, д. Коврагино, д. Жабье, д. Баево, Ковригинского сельского совета Сокольского района Ивановской области), якого в 1941 році було мобілізовано, до складу родини якого входила дружина ОСОБА_5, яка мала ІІ групу інвалідності, та діти серед яких "ОСОБА_10, 1936 года рождения" та їх родина в господарстві мали скот, який складався з однієї корови (1943-1945 р.р.), в 1943 році - з 2 ярок, та 2 ягнят, 1944 році з 2 маток, та 3 ягнят, та 1945 році з 1 матки, 1 кози та 2 козлят.

З спільної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, поданої до Сокольської адміністрації міського округу Нижегородської області, яка додана до листа № 162-01-40-2180 від 08 липня 2016 року Адміністрації міського округу Сокольський Нижегородської області РФ на адресу ОСОБА_1, вбачається, що заявники просили Сокольську адміністрацію засвідчити їх пояснення та зазначили, що ОСОБА_1, 1936 року народження, народилась та проживала в д. Ново - Королі, Сокольського району, Іванівської області, та під час Великої Вітчизняної Війни в 1941- 1945 роках, у зв'язку з відсутністю трудової сили діти залучались до сільгоспробіт в колгоспі, а також дівчата носили до колгоспу за три кілометри по три літра молока на потреби держави;

відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_7, 1935 року народження, який зазначив, що під час війни 1941-1945 роки разом з дівчатами працював в колгоспі, ОСОБА_1, 1936 року народження, дівоче прізвище «Олександрова» народилась та проживала в селі Ново-Корали Сокольського району Іванівської області до 1959 року. Та під час війни 1941-1945 роки вона, як і всі діти працювала на полях, дівчата саджали та убирали картоплю, згрібали сіно до куч, пасли стадо, теребили льон;

до письмових пояснень свідка: ОСОБА_6, 1950 року народження, якому відомі відомості зі слів його батьків, який зазначив, що сім'я ОСОБА_5 жила дуже бідно, мати була інвалідом, тому їх донька ОСОБА_1 у часи війни працювала не за своїм віком.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками війни вважаються: особи, які в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років та війни 1945 року з імперіалістичною Японією працювали в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах, індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів, заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період у ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об'єктів господарського і культурного призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, які народилися після 31 грудня 1932 року, статус учасника війни може бути встановлено лише за наявності документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч.1 ст.256 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, які не передбачені ч.1 ст. 256 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, проаналізувавши наведені норми чинного законодавства, дослідивши надані докази, в їх сукупності, вважає доведеним, що надані суду письмові докази та письмові пояснення свідків стосуються особи заявниці. Розбіжності в написанні імені заявниці при народженні та в сучасних правовстановлюючих документах, суд розцінює як відмінності правописання, які існували в 1936 році, тобто більше 80 років тому; що стосується розбіжностей в даті народження (в паспорті зазначено - 13 листопада 1936 року, а у свідоцтві - 10 листопада 1936 року), то такі розбіжності суд розцінює, як помилку, оскільки дата народження, зазначена в паспорті, відповідає внесенню запису про народження (13 листопада 1936 року) відповідною сільською радою.

Враховуючи, що встановлення факту роботи заявниці під час Великої Вітчизняної Війни, на сьогоднішній день, встановити в іншому порядку не представляється можливим, з огляду на те, що зазначені події відбувалися понад 70 років потому, та враховуючи відсутність в архівах відповідних документів, що на думку суду, могло бути викликано, як складними життєвими умовами в роки війни так і можливою безграмотністю осіб, відповідальних за ведення та зберігання таких документів, але аналізуючи наявні письмові докази, в тому числі письмові пояснення свідків зазначених подій, які суд визнає належними доказами, оскільки такі пояснення відбиралися посадовою особою місцевих органів влади, суд вважає доведеним факт роботи заявниці в колгоспі "Беларусс" (д. Починок, д. Н. Короли, д. Корчагово, д. Козлово, д. Коврагино, д. Жабье, д. Баево, Ковригинского сельского совета Сокольского района Ивановской области) на сільськогосподарських роботах в період Великої Вітчизняної Війни, а саме в період з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року.

Заперечення представника заінтересованої особи, щодо встановлення зазначеного факту з причини відсутності в «Похозяйсвенной книге» за 1943-1945 роки відомостей щодо поставки сім'єю заявниці сільгосппродукції на потреби держави, суд до уваги не приймає, оскільки зобов'язання по державній поставці сільськогосподарській продукції сільськогосподарськими виробниками (крестьянами) було встановлена з 1932 року Постановою СНК СССР и ЦК ВКП(б), а в роки війни обсяг такого зобов'язання був збільшений.

За таких підстав, суд, дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 256, 259 ЦПК України, керуючись 10,11,60,209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Ново - Королі, Сокільського району Іванівської області Російської Федерації, під час Великої Вітчизняної Війни, а саме: в період часу з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна