Провадження №2-з/760/108/17
Справа 760/5197/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Козак К.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, третя особа: Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання недійсним правочину та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернуся з позовом до суду та просить:

визнати недійсним запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 00 та номером запису про право власності: 12582377 щодо належності на праві власності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з моменту його внесення до реєстру,

застосувати наслідки недійсності правочину шляхом скасування рішення державного реєстратора Аврамченко Сніжани Сергіївни про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_2, виключивши запис № 12582377 з Державного реєстру прав на нерухоме майно,

зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо належності ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3.

Ухвалою від 19.05.2017 у справі відкрито провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вивчивши письмові докази, суд, виходячи з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, третя особа: Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання недійсним правочину та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 03049, АДРЕСА_4.

Відповідач-1: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 02002, м. Київ, вул. Євгена Свестюка, 15.

Відповідач-2: ОСОБА_2, ІН невідомий, зареєстроване місце проживання невідоме.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: