Провадження № 22-ц/779/1517/2017
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» -

Непорадної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, мотивуючи її тим, що державний виконавець Гундяк Т.Д. всупереч обов'язку, передбаченого ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження», не виніс постанову про повернення виконавчого документа до суду та не зняв арешт, накладений на майно боржника у відповідності до ч.1 ст. 40 названого Закону. Посилаючись на вищенаведене, просив визнати бездіяльність державного виконавця незаконною та зобов'язати його винести постанову про повернення виконавчого документу, зняти арешти на майно та скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 серпня 2017 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Постановлено визнати бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Гундяка Т.Я. неправомірною та зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Гундяка Т.Я. повернути до Івано-Франківського міського суду виконавчий документ №344/6114/2015, виданий 25.07.2016 року (у виконавчому провадженні №51953767), зняти арешти на майно (кошти) ОСОБА_3 та скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення в рамках виконавчого провадження №51953767.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає апелянт, судом першої інстанції було відхилено подане ВПВР УДВС ГТУЮ клопотання про відкладення розгляду справи, що призвело до порушення права на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому, зазначає представник апелянта, судом не було враховано, що рішення суду про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості було змінено лише в частині визначення ціни предмета іпотеки, а також те, що ухвалою апеляційного суду від 07.07.2017 року строк апеляційного оскарження даного рішення було поновлено ОСОБА_4, яка не є боржником у даному виконавчому провадженні. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки на момент розгляду даної скарги рішення Івано-Франківського міського суду від 13.05.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами у розмірі 378 098,35 доларів США набрало законної сили та підлягає виконанню, в тому числі примусовому, органами державної виконавчої служби. А тому невчинення державним виконавцем дій щодо зняття арешту з майна боржника жодним чином не порушило права та інтереси боржника, оскільки покладений на нього рішенням суду обов'язок не зник, а стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не подав письмову заяву про повернення виконавчого листа, відсутня визнана судом відмова стягувача від примусового виконання судового рішення, не затверджено судом мирової угоди. Посилаючись на вищенаведене, апелянт просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

В судове засідання представник ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та скаржник ОСОБА_3 не з'явилися, хоч судові повідомлення були вручені завчасно. Представник апелянта надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю забезпечити явку представника. Однак, колегія суддів вважає, що таке клопотання, приймаючи до уваги встановлений ч.1 ст.303-1 ЦПК України скорочений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу та завчасну обізнаність всіх учасників справи про визначення дати і часу судового засідання, не підлягає до задоволення. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності її учасників.

В судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Бан Аваль» доводи апеляційної скарги заперечила. Просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_3 та визнаючи неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ Івано-Франківської області, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку із поновленням строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий лист, державний виконавець зобов'язаний був винести постанову про повернення виконавчого листа та зняти накладений на майно та кошти ОСОБА_3 арешт. З цими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.05.2016 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення 378 098,35 доларів США заборгованості за кредитними договорами. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист № 344/6114/2015 від 25.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитними договорами, укладеними в межах Генеральної кредитної угоди в розмірі 378098,35 доларів США (а.с.6-11).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.07.2017 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13.05.2016 року та поновлено їй строк на таке оскарження. (а.с.5)

За змістом ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Таким чином, оскільки апеляційним судом було поновлено строк подання апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського міського суду від 13.05.2016 року, за яким видано виконавчий документ, державний виконавець зобов'язаний був у відповідності до ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» винести постанову про повернення виконавчого документа та вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 40 названого Закону, зокрема зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Посилання апелянта на те, що рішення суду про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості було змінено лише в частині визначення ціни предмета іпотеки, а строк апеляційного оскарження було поновлено іншій особі - ОСОБА_4, не може бути прийнято до уваги колегією суддів. Адже, по-перше, у відповідності до ч.2 ст. 368 ЦПК України рішенням, на підставі якого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виникає право стягувати заборгованість, є рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.07.2017 року. А по-друге, за вказаним рішенням, яке набрало законної сили, повинно бути видано нові виконавчі документа та вчинені відповідні виконавчі дії.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в даній справі постановлена з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відхилити, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк