Справа № 524/9471/16-ц
Провадження № 2/524/620/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі - Денисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору та додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору та додаткової угоди.

В судові засідання позивач та його представник не зявились повторно, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду 06.06.2017 та 22.06.2017.

Заяв та клопотань про розгляд справи за відсутності позивача та його представника до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03.04.2008, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України» заява №8371/02, п.27 від 26.04.2007, рішення у справі «Трух проти України» заява №50966/99 від 14.10.2003).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку».

Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів».

Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Суд приходить до висновку, що позивач та його представник, які вже вкотре не прибули у судове засідання без поважних причин, зловживають своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб'єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права.

Згідно ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Тому, позов необхідно залишити без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача та його представника.

Керуючись ст. 207, 208, 210, 294 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору та додаткової угоди - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Рибалка