Справа № 450/3342/16-ц Провадження № 2/450/665/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"27" квітня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту майна,-

встановив:

30.12. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту майна. У позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд скасувати арешт (заборону) на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження 4365379, зареєстроване 17.01.2007 15:32:04 за №4365379 реєстратором Пустомитівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави б/н, Пустомитівська державна нотаріальна контора та виключити з «Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна» запис від 17.01.2007 р. року за №4365379 про заборону на нерухоме майно ОСОБА_3.

Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

Позивач є спадкоємцем до майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Проте звернувши до нотаріальної контори їй стало відомо, що на все майно спадкодавця накладено арешт. Правові підстави накладення арешту на теперішній час відсутні. У зв'язку із наведеним позивач не має можливості здійснити спадкування.

На підставі наведеного позивачем у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, проте його представник ОСОБА_4 подала суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ГТУЮ у Львівській області у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення судового розгляду справи до суду від останнього не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

із заповіту ОСОБА_3 від 20.06. 1996 року, посвідчений 20.06. 1996 року Ривак Р.М. головою виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області слідує, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті всі свої майнові права заповів ОСОБА_1. Із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.02. 2000 року слідує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За змістом ст. 525 ЦК України 1963 року у день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. В силу вимог ст. 527 ЦК України 1963 року позивач є спадкоємцем до майна ОСОБА_3. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта слідує, що на все майно ОСОБА_3 накладена заборона на відчуження, реєстраційний № обтяження 4365379, зареєстровано 17.01. 2007 року Пустомитівською державною нотаріальною конторою. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Із повідомлення Львівського державного нотаріального архіву № 2972 від 20.12. 2016 року вбачається, що в Реєстрі накладених і знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори за 14.04.1957 - 23.12.1971 роки на сторінці № 67 є запис: пор. № 104; дата запису 19.VI.1961 р., сторінка у збірнику накладених арештів 684, прізвище, ім'я по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) - ОСОБА_3. Підстави накладення арешту (заборони) на чию вимогу та на чию користь - Повідомлення заводоуправління цегельних заводів від 10 січня 1961 р. за №42; сума арешту (заборони) - 700; службова відмітка про зняття заборони відчуження (обтяження) в даній справі - відсутня. В «Алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинку 1952-1972 рр.» на сторінці 141 є запис: прізвище, ім'я по батькові або назва організації - ОСОБА_3. Накладено арешт № за реєстром 104, сторінка у збірнику 684.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Відповідач надані йому процесуальним законом права не реалізував та не довів перед судом підставність обтяження майна, яке успадкувала позивач, на розпорядження ОСОБА_3 його майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України, які, крім іншого, передбачають право власника розпоряджатися своїм майном (будинком) на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм в сукупності зі встановленими вище обставинами свідчить про те, що заборона на розпорядження нерухомим майном на ім'я ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження 4365379, зареєстроване 17.01.2007 15:32:04 за №4365379 реєстратором Пустомитівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави б/н, Пустомитівська державна нотаріальна контора та виключити з «Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна» запис від 17.01.2007 р. року за №4365379, яка на теперішній час не обґрунтована порушує право позивача на здійснення спадкування. В свою чергу право позивача підлягає відновленню шляхом скасування обтяження про яке вказано вище.

У зв'язку із наведеним, суд прийшов до переконання про підставність заявлених позивачем позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України документально підтверджені понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 -61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Скасувати арешт (заборону) на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження 4365379, зареєстовано 17.01.2007 15:32:04 за №4365379 реєстратором Пустомитівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави б/н, Пустомитівська державна нотаріальна контора та виключити з «Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна» запис від 17.01.2007р. року за №4365379 про заборону на нерухоме майно ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів