Справа №468/716/16-ц 19.10.2017 19.10.2017 19.10.2017
Провадження №22-ц/784/2054/17
Справа № 468/716/16-ц Головуючий першої інстанції: Янчук С.В.
Провадження № 22-ц/784/2054/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 - на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року у справі за позовом Баштанського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_6, треті особи - Південно-Бузьке басейнове управління водних ресурсів та товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мет-Торг» (далі - ТОВ «Компанія «Мет-Торг»), про витребування майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 р. Баштанське міжрайонне управління водного господарства звернулось до суду з даним позовом, який обґрунтовувало тим, що воно є власником комбайну зернозбирального Дон 1500, 1991 року випуску, інвентарний № 10510120, реєстраційний № НОМЕР_1 та обладнання для збирання соняшника ПС-6, 2003 року випуску, інвентарний номер № 10410199. 12 лютого 2016 року в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000361 від 14 грудня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Миколаївської області винесено постанову, якою даний комбайн зернозбиральний та обладнання для збирання соняшника визнано речовими доказами та вони були вилучені з Баштанського міжрайонного управління водного господарства та передані на відповідальне зберігання відповідачу ОСОБА_6 Того ж дня слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва було постановлено ухвалу про накладення арешту на вказане майно. 19 травня 2016 року Баштанським районним судом Миколаївської області було ухвалено вирок відносно колишнього начальника Баштанського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_7, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та вирішено питання щодо вищевказаних речових доказів, які залишено відповідачу.

Позивач, посилаючись на те, що саме він є законним власником даного майна, а відповідач фактично володіє даним майном без законних на те підстав, просив витребувати у відповідача комбайн зернозбиральний Дон 1500, 1991 року випуску, інвентарний № 10510120, реєстраційний № НОМЕР_1 та обладнання для збирання соняшника ПС-6, 2003 року випуску, інвентарний номер № 10410199 та передати їх йому, як належному власнику.

Ухвалами Баштанського районного суду Миколаївської області до участі у справі залучено: в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, - Південно-Бузьке басейнове управління водних ресурсів, та в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Компанія «Мет-Торг».

Відповідач та його представник позов не визнали, зазначивши, що 03 лютого 2016 року було укладено договір між позивачем та ТОВ "Компанія Мет-Торг" з приводу купівлі-продажу металобрухту від списаного вищевказаного комбайну та обладнання до нього. Відповідач діяв по дорученню від даного товариства, він сплатив кошти за дане майно та отримав металобрухт по акту приймання-передачі від 04 лютого 2016 року. Даний договір не визнавався судом не дійсним, а тому відповідач володів ним на законних підставах. Крім того, вважають, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, оскільки договір купівлі-продажу металобрухту 03 лютого 2016 року було укладено між позивачем та ТОВ "Компанія Мет-Торг", а відповідач ОСОБА_6 діяв лише як представник від імені останнього на підстав довіреності. Факт передання йому на зберігання даного майна під час досудового розслідування кримінального провадження відповідач не заперечував.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року позов Баштанського міжрайонного управління водного господарства задоволено. Витребувано у ОСОБА_6 на користь держави в особі Баштанського міжрайонного управління водного господарства комбайн зернозбиральний Дон 1500, 1991 року випуску, інвентарний № 10510120, реєстраційний № НОМЕР_1 та обладнання для збирання соняшника ПС-6, 2003 року випуску, інвентарний номер № 10410199 та передано їх Баштанському міжрайонному управлінню водного господарства. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3, посилаючись на неврахування судом їх заперечень проти позову, невідповідність висновків суду обставинам справи та незаконність рішення, просив його скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

В запереченнях Баштанське міжрайонне управління водного господарство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В запереченнях Південно-Бузьке басейнове управління водних ресурсів також просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Майно може бути витребувано, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Таким чином, положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач - Баштанське міжрайонне управління водного господарства - є власником комбайну зернозбирального Дон 1500, 1991 року випуску, інвентарний № 10510120, реєстраційний № НОМЕР_1, та обладнання для збирання соняшника ПС-6, 2003 року випуску, інвентарний номер № 10410199, що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію машини, інвентарних карток обліку основних засобів в бюджетних установах. Згідно довідки позивача від 06.07.2016р. балансова вартість зазначеного комбайну становить 58636грн, а обладнання для збирання соняшника - 6283грн. (а.с. 13-16).

19 травня 2016 року вироком Баштанського районного суду Миколаївської області на підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_7, перебуваючи на посаді начальника Баштанського міжрайонного управління водного господарства, діючи умисно з корисливих мотивів , використовуючи надану йому владу та своє службове становище, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 40 000грн. за вчинення ним дій в інтересах ОСОБА_6, а саме, списання з балансу Баштанського міжрайонного управління водного господарства об'єктів державної власності у вигляді металобрухту чорних металів - комбайну Дон 1500 та жатки до нього, та реалізації йому цих об'єктів за ціною металобрухту (а.с. 19-22).

Наказами Миколаївського обласного управління водних ресурсів від 09.11.2015 року, Державного агенства водних ресурсів від 03.12.2015 року та Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 10.12.2015 року було списано з балансу позивача вищевказаний комбайн та обладання для збирання соняшника та доручено начальнику Баштанського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_7 придатні для подальшого використання вузли, агрегати та деталі оприбуткувати з відображенням на відповідних рахунках бухгалтерського обліку і використовувати за призначенням; здійснити процедуру розбирання і оприбуткування (а.с. 70-72).

В подальшому наказами вищевказаних державних установ було скасовано дані накази про списання з балансу Баштанського МУВГ спірного майна (а.с. 73-75).

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що при списанні комбайну та обладнання для збирання соняшника фактично процедура розбирання зазначеного майна не відбулася.

12 лютого року в рамках проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Миколаївської області винесено постанову, якою комбайн зернозбиральний Дон 1500 та обладнання для збирання соняшника ПС-6 визнано речовими доказами, в зв'язку з чим вони вилучені з Баштанського міжрайонного управління водного господарства та передані на відповідальне зберігання відповідачу ОСОБА_6 Того ж дня слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва було постановлено ухвалу про накладення арешту на вказане майно. 16 лютого 2016 року було складено акт прийняття-передачі майна, згідно якого ОСОБА_6 було передано зазначене майно, яке знаходились у повному комплекті, оснащене всіма вузлами та деталями (а.с. 8-12, 49).

Відповідно до вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року вказане майно було залишено ОСОБА_6

Відповідачем визнавався той факт, що вищевказане спірне майно знаходилось саме в нього, а його посилання стосовно продажу ним в подальшому комбайну та обладнання до нього на металобрухт суд обґрунтовано вважав недоведеними, оскільки ніяких доказів на підтвердження цих обставин не було надано.

Встановивши викладене, суд першої інстанції виходячи з положень ст.ст. 387, 388 ЦК України дійшов вірного висновку про обґрунтованість віндикаційного позову Баштанського міжрайонного управління водного господарства, а тому правильно витребував у ОСОБА_6 та передав позивачу комбайн зернозбиральний Дон 1500 та обладнання для збирання соняшника ПС-6.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 є неналежним відповідачем, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, вказані доводи апелянт обґрунтовує тим, що позов про витребовування майна, переданого за договором, може бути пред'явлений тільки до сторони договору, а тому Баштанське міжрайонне управління водного господарства, уклавши 03 лютого 2016 року договір купівлі-продажу металобрухту з ТОВ "Компанія Мет-Торг", повинно заявляти такий позов саме до цього підприємства, тоді як відповідач ОСОБА_6 діяв лише як представник даного Товариства на підстав довіреності на отримання металобрухту.

З матеріалів справи вбачається, що 3 лютого 2016 року між ТОВ «Компанія Мет-Торг» та Баштанським міжрайонним управлінням водного господарства було укладено договір №4 купівлі-продажу товару, а саме брухту та відходів чорних металів (а.с. 77-78). 18 травня 2016 року цими ж сторонами було укладено угоду про дострокове розірвання вказаного Договору (а.с. 79). За змістом цієї Угоди та Акту звірки взаєморозрахунків від 15 лютого 2016 року (а.с. 17) договір купівлі-продажу товару №4 від 03.02.2016 року фактично сторонами не виконувався.

До того ж, твердження ОСОБА_6, що предметом укладеного між позивачем та ТОВ "Компанія Мет-Торг" договору є купівлі-продаж саме спірних комбайну та обладнання для збирання соняшника, належними доказами не підтверджені, а згідно змісту договору об'єктом купівлі-продажу є металобрухт.

Оскільки зібраними у справі доказами судом достовірно встановлено, що спірні комбайн та обладнання для збирання соняшника вибуло з володіння позивача та передано у володіння (на зберігання) відповідача ОСОБА_6М в рамках кримінального провадження, а не на підставі укладеного між ними договору, крім того, спірне майно знаходиться саме у володінні відповідача, колегія суддів вважає, що Баштанським міжрайонним управлінням водного господарства обрано належний спосіб захисту - витребування майна шляхом віндикації саме від ОСОБА_6

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо правомірності набуття ним спірного майна в зв'язку зі сплатою позивачу коштів на виконання укладеного між Баштанським міжрайонним управлінням водного господарства та ТОВ "Компанія Мет-Торг" договору, оскільки вказані обставини не свідчать про набуття ОСОБА_6 у власність на законних підставах комбайну зернозбирального Дон 1500 та обладнання для збирання соняшника ПС-6. Факт отримання позивачем від ОСОБА_6 зазначених коштів в сумі 23380гр. позивач визнавав (а.с. 146), проте, із зустрічними позовними вимогами про стягнення цих коштів з Баштанського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_6 до суду не звертався.

Доводи апелянта про те, що накази про списання з балансу позивача спірного майна були скасовані тільки 13 липня 2016 року, а тому на час звернення Баштанського міжрайонного управління водного господарства з позовом до суду воно не мало права заявляти позов, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначене не впливає на правильність висновків суду першої інстанції. До того ж, даний позов надійшов до суду 13 липня 2016 року, а тому не можна стверджувати, що на час його подання накази про списання з балансу спірного майна ще не були скасовані.

З огляду на вищевикладене, посилання апеляційної скарги на невідповідність висновків суду обставинам справи та незаконність рішення - є безпідставними.

Обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, судом першої інстанції при розгляді справи перевірялись. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська