Справа № 361/1964/17 Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/4398/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 26.10.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 до заінтересованої особи - ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту часткової втрати вартості майна, втрати прав користування та розпорядження майном,

В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, де, із врахуванням додаткових пояснень до заяви, просив

визнати юридичний факт часткової втрати вартості майна у формі банківського вкладу в розмірі 28 853 доларів США та відсотків - 498,60 доларів США, що складає загальний розмір втрати вартості майна 849 604,68 грн.,

визнати юридичний факт втрати прав володіння та розпорядження майном у формі банківського вкладу 28 853 доларів США та відсотків в розмірі 498,60 доларів США.

На обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є споживачем фінансових послуг ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» на підставі договору банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року.

Відповідно до названого договору банківського вкладу сума депозиту складає 28 853 доларів США.

Процентна ставка за депозитом: за період з 21 березня 2013 року по 20 березня 2014 року складає 9 процентів річних, а за період з 21 березня 2014 року по 21 березня 2015 року - 7,25 процентів річних.

На підставі постанови Національного банку України від 13 березня 2014 №135 «Про віднесення ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №14 від 14 березня 2014 року, яким з 14 березня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Банк Форум».

13 червня 2014 року Національним банком України прийнято постанову №355 від 13 червня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум».

Заявник зазначив, що він є власником депозиту та акцептованим кредитором ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум», кредиторські вимоги якого включені до 4 черги із перерахуванням всієї суми заборгованості по договору банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року в розмірі 28 853 доларів США та відсотки 498,60 доларів США у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 13 червня 2014 року ( 11,728837 грн. за 1 долар США ), що становить загалом 344 260,13 грн.

Зазначає, що визнання факту часткової втрати вартості майна та втрати прав користування та розпорядження майном необхідно заявнику для виконання обовязку платника податків і правильного визначення обєкту та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб відповідно до ст.ст. 15, 162.1.1. Податкового кодексу України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт часткової втрати ОСОБА_3 вартості майна у формі банківського вкладу в розмірі 28 853 доларів США та відсотків в розмірі 498,60 доларів США, що складає загальний розмір втрати вартості майна 416 259,58 грн. за договором банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року.

Встановлено факт втрати ОСОБА_3 прав користування та розпорядження майном у формі банківського вкладу в розмірі 28 853 доларів США та відсотків в розмірі 498,60 доларів США за договором банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що заявнику внаслідок проведення процедури ліквідації ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» не буде повернуто грошові кошти в розмірі первісного банківського вкладу по договору №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року, оскільки ця сума депозиту та відсотки по договору перераховані у гривні за офіційним курсом НБУ на 13 червня 2014 року по 11,728837 грн./1 долар США.

Розмір втраченого майна станом на день винесення рішення суду складає різницю в курсі НБУ, зафіксованому Фондом гарантування вкладів на день початку ліквідації банку 13 червня 2014 року - 11,728837 грн./1 долар США та поточним офіційним курсом НБУ на дату винесення рішення суду 13 липня 2017 року - 25,910673 грн./1 долар США, що становить загалом різницю у розмірі 416 259,58 грн. ( по депозиту 409 188,51 грн. та по відсотках 7 071,06 грн. ).

Згідно ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 340 ГК України, депозити утворюються за рахунок коштів у готівковій або у безготівковій формі, у гривнях або в іноземній валюті, що розміщені юридичними особами чи громадянами (клієнтами) на їх рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору.

Відповідно до пп. 1 п. 5 ст. 36, п. 6 ст. 49 Закону України «Про гарантування фізичних осіб», після запровадження тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Отже, заявник ОСОБА_3 в силу закону втратив право на користування та розпорядження валютним депозитом у ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Банк Форум» по договору банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року, так як після запровадження у банку тимчасової адміністрації до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів будь-які вимоги вкладників не здійснюються.

Відповідно до ст. 15 та ст. 162.1.1. ПК України, заявник ОСОБА_3 є резидентом України та платником податку на доходи фізичних осіб, тому згідно зі ст. 16 ПК України зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Таким чином, встановлення факту часткової втрати вартості майна та втрати користування та розпорядження майном породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав та обовязків заявника.

А саме, встановлення відповідних юридичних фактів породжує для заявника права та обовязки щодо сплати податків, в тому числі правильного визначення обєкту та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб відповідно до ст.ст. 15, 162.1.1. ПК України.

Враховуючи те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник ОСОБА_3 не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факти часткової втрати вартості майна у формі банківського вкладу та втрати користування та розпорядження майном у формі банківського вкладу, що має юридичне значення для подальшого зобовязання заявника сплатити податки, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви заявника про встановлення фактів часткової втрати вартості майна у формі банківського вкладу та втрати користування та розпорядження майном у формі банківського вкладу.

Що стосується заяви заінтересованої особи ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» про залишення заяви без розгляду, посилаючись на наявність спору про право, то вона задоволенню не підлягає, оскільки жодних доказів щодо існування спору про право на майно та/або його вартість між заявником та заінтересованою особою представником не надано, а судом не здобуто.

Заявником спір про право не заявлено.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне, апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_3 є споживачем фінансових послуг ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» на підставі договору банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року ( а.с. 3 ).

Відповідно до договору банківського вкладу №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року, сума внесенного ним депозиту складає 28 853 доларів США.

Процентна ставка за депозитом за період з 21 березня 2013 року по 20 березня 2014 року складає 9 процентів річних, а за період з 21 березня 2014 року по 21 березня 2015 року - 7,25 процентів річних ( там же ).

Внесення готівки на вкладний ( депозитний ) рахунок згідно з договором №2635/1100/569693 від 21 березня 2013 року підтверджується наданою заявником випискою по угоді з 21 березня 2013 року по 16 червня 2014 року від 23 червня 2014 року та квитанцією від 21 березня 2013 року ( а.с. 4-5, 6 ).

Відповідно до довідки №2136/3 від 28 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано кредитором та включено кредиторські вимоги до 4 черги із перерахуванням всієї суми заборгованості по даному правочину в розмірі 28 853 Доларів США та невиплачені відсотки у розмірі 498,60 Доларів США, у гривні за офіційним курсом НБУ на 13 червня 2014 року ( 11,728837 грн./1 долар США ), що становить 338 412,13 грн. та 5 848 грн., відповідно.

Заборгованість за правочином на 28 березня 2017 року складає загальну суму в розмірі 344 260,13 грн. ( а.с. 7 ).

29 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеними вимогами, посилаючись на положення ст.ст. 256-258 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення по справі, місцевий суд вимог цивільно-процесуального законодавства не дотримався з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Разом з цим, звертаючись із заявою про встановлення юридичного факту, заявник просить, зокрема, визнати юридичний факт часткової втрати вартості майна у формі банківського вкладу з метою виконання обовязку платника податків і правильного визначення обєкту та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб відповідно до ст.ст. 15, 162.1.1. Податкового кодексу України ( а.с. 1-2, 29-32 ).

Однак, згідно до ст. 164.2.8. ПК України до бази оподаткування податку на доходи фізичних осіб відносяться пасивні доходи, що відповідно до ст. 14.1.268. є доходами отриманими, зокрема, у вигляді процентів на поточний або депозитний ( вкладний ) банківський рахунок, на вклад ( депозит ) у кредитних спілках, інших процентів ( у тому числі дисконтних доходів ).

Проте, ОСОБА_3 просить встановити факт часткової втрати майна у формі банківського вкладу, з вищезазначеної мети, не лише на невиплачені відсотки, а й на всю суму депозиту.

Разом з цим, відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно ж до ст. 49.2. ПК України, платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

При цьому, строк дії договору банківського вкладу закінчується 21 березня 2015 року, а відтак, обовязок подавати податкову декларацію щодо отриманого доходу від банківського вкладу виникає в 2016 році, проте, із зазначеними вимоги заявник звернувся лише 29 березня 2017 року.

Крім цього, заявник в поданій заяві просить визнати юридичний факт втрати прав володіння та розпорядження майном у формі банківського вкладу 28 853 доларів США та відсотків в розмірі 498,60 доларів США, однак, в порушення вимог ст. 258 ЦПК України, не зазначає мету встановлення такого факту та чи породжує такий факт юридичні наслідки та які конкретно.

При цьому, на підтвердження факту втрати таких прав згідно положень ст. 60 ЦПК України заявник не надав.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, встановлення зазначених юридичних фактів не породжує юридичних наслідків та від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Також, слід зазначити, що Публічне акціонерне товариство не заперечує наявної заборгованості за даним правочином банківського вкладу.

При цьому, представник апелянта у суді апеляційної інстанції зазначив, що наявна можливість проведення розрахунку наявних втрат за правочином на вимогу ОСОБА_3

Таким чином, доводи апеляції ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 60, 213, 256, 258 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, знайшли своє повне підтвердження.

І як наслідок, судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог у звязку з їх необґрунтованістю згідно положень ст.ст. 58, 59, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачає між сторонами спору на період ухвалення рішення про право цивільне, враховуючи заявлені вимоги ОСОБА_3, мету встановлення фактів та встановлені обставини справи.

А тому, на переконання суду другої інстанції, нема необхідності залишення заявлених вимог без розгляду у відповідності до положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Також, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» сплачений апелянтом судовий збір у розмірі 352 грн. ( а.с. 64 ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 до заінтересованої особи - ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту часткової втрати вартості майна, втрати прав користування та розпорядження майном, скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк Форум» судовий збір у розмірі 352 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_4