Номер провадження 2/754/5276/17
Справа №754/9486/17
29 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року по 25.02.2010 року, від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям та розвитком, не надає матеріальної допомоги, не зустрічається з дитиною, не відвідує дитину, не вітає її з днем народження, не телефонує, не дарує подарунки. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, її розвитком, відпочинком, також їй в цьому допомагає її другий чоловік, якого син вважає татом. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.. 214 ЦПК України).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу з 02.10.2004 року по 25.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьками неповнолітньої дитини вказані: матір′ю - ОСОБА_4 (позивачка), батьком - ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров′я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляються від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини;
3)жорстоко поводяться з дитиною;
4)є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована Україною 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов′язку по вихованню дитини ОСОБА_3, не приймає участі в його вихованні, не цікавиться його життям та розвитком, не надає матеріальну допомогу, не бажає спілкуватися з дитиною.
Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні встановленими по справі обставинами та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-довідкою форми № 3 від 19.04.2017 року про місце реєстрації дитини з матір"ю;
-актом обстеження житлово-побутових умов від 14.04.2017 року;
-довідкою школи № 300 про те, що ОСОБА_3 є учнем 6-А класу;
-характеристикою на ОСОБА_3, відповідно до якої батько не приймає участі у вихованні дитини;
-довідкою про проведену психологом роботу з дитиною;
-довідкою Громадської організації "Танцювальна родина", відповідно до якої ОСОБА_3 відвідує студію танців;
-поясненнями ОСОБА_3 до Служби у справах дітей, відповідно до яких дитина просить надати дозвіл на позбавлення батька батьківських прав;
-довідкою Управління поліції від 03.07.2017 року про те, що відповідач неодноразово затримувався органами поліції за вчинені правопорушення;
-характеристикою на позивачку;
-довідкою про доходи позивачки.
Відповідно до Висновку № 102/03/31-6243 від 13.07.2017 року Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, 2004 року народження.
Зважаючи на викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо його дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві № 2669 від 11.11.2004 року.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: