АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2732/17 Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
Справа № 640/8756/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Північно - Східно комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Костенко Світлани Анатоліївни про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Північно - Східно комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Костенко Світлани Анатоліївни.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 28 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в особі начальника міжрайонного відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Шевченко О.В., і нею укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-013, відповідно до якого банк зобов'язався надати їй кредит, а саме грошові кошти на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. За умовами пункту 1.1.1. даного договору надання кредиту повинно було здійснюватися окремими частинами зі сплатою 14,5% річних за кредитом та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом, в сумі 270000,00 грн. з визначеним даним договором графіком зниження максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05 лютого 2023 року на умовах, визначених даним договором.

Зазначила, що договором передбачено право дострокового повного або часткового погашення кредиту та нарахованих процентів, комісії, при цьому необхідно письмово попередити кредитора про свої наміри не пізніше, ніж за три робочі дні до запланованої дати дострокового погашення.

Вказала, що 28 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зазначеного договору між нею та банком укладено іпотечний договір № 840/5-27/16/10/8-082, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А., відповідно до умов якого вона передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання взятих зобов'язань за кредитним договором свою трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 10 серпня 2001 року, з загальною вартістю обговорену між сторонами - 390264,00 грн.

Вказала, що оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки були передані нею на зберігання за актом приймання-передачі банку відповідно до умов іпотечного договору.

У березні 2016 року, скориставшись своїм правом дострокового погашення кредиту, вона сплатила банківській установі у повному обсязі суму заборгованості за кредитним договором та звернулася до банку із заявою про дострокове припинення кредитного договору, з проханням видати їй довідку про підтвердження сплаченої суми боргу та з вимогою повернути їй правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, однак, вищеперераховані вимоги банком були проігноровані.

Вказала, що свою відмову задовольнити її вимоги у досудовому порядку банк аргументував існуванням іншого кредитного договору за № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року та іншого іпотечного договору за № 840/5-27/16-10/8-62 від 15 лютого 2008 року, предметом якого були майнові права на незакінчену будівництвом квартиру № 58 за адресою: м. Харків, вулиця Ахсарова, секція № 2, будинок № 2, однак ці угоди не пов'язані з цим позовом.

Просила визнати правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та нею за договором відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-013 від 28 лютого 2008 року припиненими, тим самим визнати зобов'язання за договором іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, що укладений між Публічним акціонерним банком «Укрсоцбанк» та нею припиненим, а сам договір іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 1710, таким що припинив свою дію; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Північно - Східно комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» повернути їй правовстановлюючі документи на трикімнатну квартиру № 65, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться у будинку № АДРЕСА_1; зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А. вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1711, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру № 65, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться у будинку № АДРЕСА_1, та вилучити запис і зняти заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1711 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на її користь сплачений судовий збір.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено, визнано правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 за договором відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-013 від 28 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А. за реєстровим номером № 1710 - припиненими; визнано зобов'язання за договором іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 припиненим, а сам договір іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 1711 таким, що припинив свою дію; знято та вилучено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1711, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру № 65, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться у будинку № АДРЕСА_1; вилучено запис та знято заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором іпотеки № 840/5-27/16/10/8-082 від 28 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1711 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру № 65, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться у будинку № АДРЕСА_1; зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Північно - Східно комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на трикімнатну квартиру № 65, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться у будинку № АДРЕСА_1; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 погасила заборгованість за одним кредитним договором № 840/4-27/16/1/8-013 від 28 лютого 2008 року, в якому з метою забезпечення кредиту надала в іпотеку трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2; другий кредитний договір № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року ОСОБА_1 не погасила, заборгованість складає 169 635, 62 доларів США; що договір іпотеки № 840/5-27/16/10/8-062 від 15 лютого 2008 року, укладений з метою забезпечення кредитного договору № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_1 визнала недійсним, оскільки предметом іпотеки були майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру № 58, розташовану на 7 поверсі за адресою: АДРЕСА_3. В порушення іпотечного договору ОСОБА_1 відмовилася замінити забезпечення за кредитним договором № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року та передати банку в забезпечення квартиру за адресою: АДРЕСА_2 або будь-яку іншу квартиру замість майнових прав.

Таким чином кредитний договір № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року залишився не забезпеченим, а ОСОБА_1 у зв'язку з введенням будинку в експлуатацію 30 серпня 2016 року оформила право власності на квартиру АДРЕСА_4; що замість погашення заборгованості за кредитним договором № 840/1-27/16/3/8-048 від 15 лютого 2008 року та надання банку в забезпечення придбану за кредитні кошти добудовану квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_1 30 серпня 2016 року подарувала вищезазначену квартиру ОСОБА_4, а ОСОБА_4 передала квартиру в іпотеку 06 вересня 2016 р. ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки, як забезпечення договору позики від 08 вересня 2016 року; що на сьогоднішній день позов банку про визнання недійсними договорів з наслідками застосування недійсності та про зобов'язання вчинити певні дії розглядається в суді.

До суду апеляційної інстанції інші учасники процесу, які беруть участь у справі, крім представника ОСОБА_1 не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з того, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки та частини 2 статті 305 ЦПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що оскільки припинено основне зобов'язання припиняється і іпотека.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в особі начальника міжрайонного відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Шевченко О.В., та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-013.

З метою забезпечення виконання зазначеного договору 28 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та банком укладено іпотечний договір № 840/5-27/16/10/8-082, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку банку трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 10 серпня 2001 року, загальна вартість якої склала 390264,00 грн.

Пунктом 3.4.1. кредитного договору передбачено, що ОСОБА_1 мала право достроково повністю або частково погасити кредит та нараховані проценти, комісії, письмово попередивши кредитора про свої наміри не пізніше ніж за 3 робочих дні до запланової дати дострокового погашення.

Як вбачається з матеріалів справи цим правом ОСОБА_1 скористалася і достроково погасила кредит. Із довідки банку від 07 жовтня 2016 року вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором відсутня, (а. с. 76).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтвердив, що заборгованість за цим договором відсутня, однак банк не повернув ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.

В доводах апеляційної скарги цей факт банк не оспорював.

Частиною 1 статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно частини 1 статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Главою 50 ЦК України передбачено підстави припинення зобов'язань.

Зокрема, статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 6.3. договору іпотеки від 28 лютого 2008 року передбачено, що іпотека припиняється у разі виконання зобов'язання за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 виконала зобов'язання за цим кредитним договором, тому кредитний та іпотечний договір вважається припиненим.

Посилання банку, викладені в апеляційній скарзі на те, що оскільки ОСОБА_1 не погасила зобов'язання за іншим кредитним договором, тому іпотечний договір не може бути припиненим є безпідставними, суперечать вимогам статей 593, 599 ЦК України та Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в суді першої інстанції, саме оспорюваний кредитний договір, а не будь - який інший кредитний договір, зокрема кредитний договір від 15 лютого 2008 року, забезпечено оспорюваним іпотечним договором. Ані банк, ані ОСОБА_1 не заперечували проти того, що зобов'язання за оспорюваним кредитним договором виконані, тому і іпотека, виходячи з вимог статей 593, 599 ЦК України та Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями припиняється.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 15 лютого 2008 року не є предметом позову, тому не можуть бути переглянуті в суді апеляційної інстанції. Банк з зустрічною позовною заявою або самостійним позовом до суду першої інстанції не звертався.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права ухвалив рішення. Підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії