Справа № 347/2255/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді: Сабадах Б.В.

з секретарем: Удудяк І.А.

за участю: позивачки: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кутська селищна рада про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2, що діє на підставі доручення від 16.11.2016 року № 000-000140, подала на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кутська селищна рада про усунення перешкод у користуванні майном.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник по довіреності, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснили та в позовній заяві зазначили, що позивачка ОСОБА_1, володіє квартирою, яка знаходиться АДРЕСА_1, що в смт. Кути, Івано-Франківської області, на праві приватної власності на житло відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1995 року. Відповідач по справі є її сусідом, який чинить перешкоди у здійсненні нею права власності, а саме: 20.11.2014 року вилив бетонну стіну у підвалі, щоб розділити підвальне приміщення відповідно до акту Кутської селищної ради від 16.04.2015 року, однак, захопив частину підвального приміщення позивачки, яке є спільною власністю позивачки та відповідачів; 30.08.2015 року вилив бетонну стіну у кладовій, відрубав сходи на горище, чим унеможливив вхід на горище і на даний час позивачка не може відремонтувати комин, оскільки не має можливості потрапити на горище, що робить неможливим використання нею своєї печі та користуватися залишеними на горищі речами. Згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області від 02.08.2016 року № 4-8/1009/145, ОСОБА_6 здійснює реконструкцію квартири без реєстрації декларації на початок виконання будівельних робіт, чим порушив ч.2 п.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». По даному факту складено протокол про порушення та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.7 ст.96 КУпАП, а також надано припис про усунення порушення в установлений термін.На прохання позивачки, повернути все як було, відповідач вчиняє скандали та сварки, виражається нецензурною лайкою, в зв'язку із чим позивачка зверталася до Косівського РВ УМВС України. Просить позов задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_5 по довіреності, ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що будь-яких дій, на які посилається у своєму позові позивачка, і які б порушували її права щодо користування своїм майном, відповідачка ОСОБА_5, ні відповідач ОСОБА_6, не вчиняли, а її позов є надуманим і безпідставним. Дійсно, упродовж тривалого часу між ОСОБА_1, членами її сім'ї, з одного боку та відповідачкою ОСОБА_5 та членами її сім'ї, з іншого боку, сформувалися погані неприязні стосунки. Причиною цьому є неправомірна та місцями, злочинна поведінка та дій позивачки та членів її сім»ї, які створили та продовжують створювати їм нестерпні умови для проживання. За неправомірні дії, позивачка ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності, крім цього Кутською селищною радою приймалися неодноразово рішення щодо припинення з її боку незаконних дій, однак остання їх повністю ігнорує. І, як наслідок, нею абсолютно незаконно замуровано газовий стояк (внаслідок самовільної добудови), викопано рів (глибина 0.5 м) перед будинком через який вода з дороги потрапляє у підвальне приміщення. Самовільною добудовою перекриті два вентиляційних вікна у підвальні приміщення. У провулку ОСОБА_2, ОСОБА_1 насипала дві купи сміття які перешкоджають руху авто. Рішення Кутської селищної ради про наведення порядку в цьому провулку, ОСОБА_1 ігнорує. Чисельні скарги сусідів (колективні заяви) до Косівського РВ УМВС , Кутської селищної ради через асоціальну, зухвалу, неадекватну поведінку ОСОБА_1 та її сина та неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її сина, на них не впливають. ОСОБА_1 разом зі своїм сином закидали сміттям половину підвалу під верандою через отвір з їхнього боку, у належній ОСОБА_5, на праві власності квартирі, через незаконні дії відповідачки ОСОБА_1 утворився отвір, що дозволяє безперешкодному проникненню у приміщення кухні. На веранді будинку самовільно та без відповідної на те містобудівної документації ОСОБА_1 збудувала перегородку, яка також перешкоджає ОСОБА_5, як власнику суміжної квартири та членам її сім»ї користуватися власною квартирою.

Вважають, що твердження позивачки, про перешкоджання ними їй у користуванні підвальним приміщення та горищем є брехнею та не відповідає дійсності. Спільний вхід відповідачі їй віддали увесь, хоча частина старої дерев'яної драбини виходила на їх частину квартири. Сам вхід на горище залишився їй. Крім того, залишилися без входу в підвал, в звязку із чим зробили новий з їхньої частини подвір'я та без входу на горище. Вважають позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та просять у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кутської селищної ради, в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради.

Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності передбачено ст. 317 ЦК України, відповідно до якої, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Здійснення своїх прав власником повинно відбуватись у відповідності до ст. 319 ЦК України, якою передбачено, що: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Як було встановлено судом, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, як позивачці ОСОБА_1, так і відповідачці ОСОБА_5, в будинку № 9, по вул. Федьковича, що в смт. Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, належать на праві власності квартири відповідно № 2 та №1.

Зокрема, згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1995 року (а.с.7), Коломийське МБТІ посвідчило, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частинах.

Як вбачається з копії технічного паспорту складеного 25.07.1995 року та записаного в реєстрову книгу за № 1012 (а.с.8), в ньому чітко вказана технічна характеристика квартири АДРЕСА_3, що в смт Кути, Косівського району. Зокрема, записано, що: квартира спільного заселення розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з:

- двох житлових кімнат площею 27,7 кв.м.,

- кухні площею 12,1 кв.м.,

- вбудованої кладової шафи площею 3,9 кв.м.,

- веранди 8,3 кв.м.

Загальна площа квартири 52,0 кв.м.

Право власності відповідачки ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_4, стверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.57), а також копією договору дарування квартири від 24.09.2014 року (а.с.55-56), відповідно до п.1 якого, ОСОБА_8 (дарувальник) безоплатно передав у власність ОСОБА_5 (обдаровуваній) належну йому на праві приватної власності квартиру №1, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Федьковича у смт. Кути, Косівського району, Івано-Франківської області.

Пунктом 2 та 3 вищенаведеного договору дарування передбачено, що предмет договору належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 29.10.2012 року на підставі розпорядження №13/382 від 15.06,2012 року та зареєстрованого у Обласному комунальному підприємстві «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 29.10.2012 року і записаного у реєстрову книгу № 9, номер запису 1012, реєстраційний № 38019241 (Витяг про державну реєстрацію прав № 36032154 від 29.10.2012 року). Предмет договору складається з:

- двох кімнат, матеріал стін - цегла, житловою площею 32,4 кв. м.

Загальна площа відчужуваної за цим договором квартири становить 65,2 кв. м. Зазначені відомості відображені в технічному паспорті, виданому Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 18.04.2012 року.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, з огляду на вищенаведені правовстановлюючі документи та наявні у них характеристики майна, а саме квартир, належних сторонам на праві власності, суд дійшов висновку, що спірне майно, а саме, підвальне приміщення і горище, в усуненні перешкод у користуванні якого просить позивачка ОСОБА_1, не належить на праві власності жодній стороні, тобто є приміщенням загального користування і повинно перебувати у їх спільному користуванні.

Даний факт стверджується копією акту комісії в складі: депутата Кутської селищної ради ОСОБА_9, начальника Кутського ККП ОСОБА_10 та дільничого інспектора Томюка Ю.В. від 16.04.2015 року (а.с.9), відповідно до якого комісією виявлено, що приватизовані тільки житлові площі, а всі інші приміщення, які існують в даному будинку розподіляються порівно, а саме підвал, приміщення горища та сарай. В звязку із цим, комісією рекомендовано сусідам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в мирному порядку користуватися приміщенням підвалу та горища, так як права обох користувачів однакові.

Крім того, свідок ОСОБА_11, суду пояснила, що коли вона була членом виконкому Кутської селищної ради, то селищною радою будь-яких рішень з приводу спірного приміщення, не приймалось. Свідок ОСОБА_12 не змогла чітко відповісти суду чи є у ОСОБА_1 доступ до підвалу та горища, пояснила, що зайти у підвал ОСОБА_1 може, але там частково перешкоджає стіна, а на горище доступ є, але незручно.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

В судовому засіданні встановлено, що згоди між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 щодо користування та розпорядження спільним майном не досягнуто, про що свідчать численні листи-відповіді різних державних установ на звернення та скарги сторін, що стверджується: листом управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 02.08.2016 року (а.с.10), від 07.06.2010 року (а.с.58) та від 08.09.2016 року (а.с.62); інформацією Косівської РДА від 02.11.2015 року (а.с.12).

Крім того, як вбачається з копії рішення Кутської селищної ради від 24.10.2014 року (а.с.60) та копії рішення Кутської селищної ради від 13.10.2015 року (а.с.11), позивачці ОСОБА_1 було рекомендовано по питаннях, що стосується будівлі звернутися до представника ДАБК і не чинити перешкод у користуванні підвалом і горищем ОСОБА_5, а також оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку або дійти взаємної згоди з сусідом і нотаріально оформити договір розмежування. Однак, дані рекомендації, позивачка проігнорувала та не дійшла згоди з сусідами щодо користування даними приміщеннями, засвідчивши відповідною письмовою угодою.

В силу вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом передчасно, оскільки порядок користування та розпорядження між сторонами належним чином не узгоджено та будь-яких рішень з цього приводу Кутською селищною радою не приймалося, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст.316, 317, 319, 321, 355, 382, 391 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кутська селищна рада про усунення перешкод у користуванні майном, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Сабадах Б.В.