Справа № 439/1215/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/4615/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року у справі за поданням заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 як керівника ОСОБА_3 «Добропласт» у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання у повному обсязі вимоги за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року; наказом Господарського суду Львівської області від 05 травня 2014 року; наказом Господарського суду Львівської області від 07 липня 2014 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що згідно наказу ОСОБА_3 «Добропласт» від 03 серпня 2015 року його було звільнено з посади директора ОСОБА_3 «Добропласт». Випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12 серпня 2015 року директором ОСОБА_3 «Добропласт» був ОСОБА_2

Вказує, що станом на день постановлення оскаржуваної ухвали він не був директором ОСОБА_3 «Добропласт», відтак ухвалу вважає незаконною.

Просить ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року скасувати.

Сторони по справі у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, відтак, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року підлягає до задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Судом вірно встановлено, що у зведеному виконавчому провадженні заступника начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4. на виконанні знаходяться виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 «Добропласт»,с.Смільно Брордівського району Львівської області боргів,а саме:

-виконавчий лист №813/2938/13-а виданий Львівським окружним адміністративним судом 13.05.2013 року про стягнення 8165 грн.07 коп. боргу в користь УПФ у Бродівському районі;

-виконавчий лист №2а-9636/12/1370 виданий Львівським окружним адміністративним судом від 19.12.2012р. про стягнення 6494 грн.52 коп. боргу в користь УПФ у Бродівському районі;

-наказ №914/175/14 виданий господарським судом Львівської області 05.05.2014 про стягнення 1147 грн. судового збору в користь Радивилівської рай лікарні

-наказ за №914/1746/14 від 07.07.2014р. виданий господарським судом Львівської області про стягнення в користь ПП «СклоПромТорг» 12324грн.75коп. - на загальну суму боргу,стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій борг становить - 30209 грн.82 коп.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 11 серпня 2015 року, якою задоволено подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, щонаявність невиконаних зобовязань, покладених на боржника ОСОБА_3 «Добропласт» є підставою для обмеження керівника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, крім цього тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон може спонукати боржника виконати рішення суду, однак з вказаним висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з "Судовою практикою щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01.02.2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, сама по собі наявність у апелянта невиконаних зобовязаннь на підставі виконавчого листа №813/2938/13-а виданого Львівським окружним адміністративним судом 13.05.2013 року про стягнення 8165 грн.07 коп. боргу в користь УПФ у Бродівському районі, виконавчого листа №2а-9636/12/1370 виданого Львівським окружним адміністративним судом від 19.12.2012р. про стягнення 6494 грн.52 коп. боргу в користь УПФ у Бродівському районі, наказу №914/175/14 виданого господарським судом Львівської області 05.05.2014 про стягнення 1147 грн. судового збору в користь Радивилівської райлікарні та наказу за №914/1746/14 від 07.07.2014р. виданого господарським судом Львівської області про стягнення в користь ПП «СклоПромТорг» 12324 грн.75коп. - на загальну суму боргу 30209 грн.82 коп. є недостатньою підставою для їїобмеження управі виїзду за межі України.

Інших доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на неї судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5