УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Євтушенко О.І., Мазур Л.М.,

Мостової Г.І., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі - ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно зі ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року позов залишено без розгляду з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відхилено, ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву на підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позов подано особою, яка не мала на це повноважень, оскільки позов від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», якою є Курений О.В., подано не ним, а представником ОСОБА_6, яку Фонд не уповноважував на здійснення повноважень по пред'явленню від імені банку позовів до суду.

Колегія суддів касаційного суду не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано 03 вересня 2015 року від імені ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Куреного О.В. та підписано ОСОБА_6 - представником за довіреністю від 05 червня 2015 року № 157/03 на представництво інтересів банку, яку видано та підписано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреним О.В.( а. с. 45).

Згідно з частинами 1, 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами 2, 3 статті 244 ЦК встановлено, що представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

За приписами ч. 8 ст. 119 ЦПК України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Отже, у представника за довіреністю від імені юридичної особи, підписаною особою, уповноваженою на це законом або установчими документами, виникає право на представництво інтересів саме цієї юридичної особи, від імені якої видано довіреність.

Судами установлено, що Постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (а. с. 39).

За змістом частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 2 Законууповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду (частина 1 статті 47 Закону).

Судами попередніх інстанцій також установлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 року № 45 «Про початок ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» призначено уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Куреного О.В. на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно (а. с. 40).

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку;вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб;здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи, на представництво його (банку) інтересів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 3-399гс16.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку із чим ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: О.І. Євтушенко

Л.М. Мазур

Г.І. Мостова

О.В. Попович